Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

10 грудня 2025 року до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначає про те, що між нею, [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб 07 серпня 2010 року, який зареєстрований виконкомом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 13. Від шлюбу у них народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 09 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 12 листопада 2012 року виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Позивачка зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, в останні роки стосунки між ними почали погіршуватись, зникли взаєморозуміння і повага один до одного, виникають постійні сварки, які в свою чергу негативно впливають на психологічний стан їхніх дітей та спричиняє душевні страждання. Позивачка вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження між сторонами шлюбу буде суперечити їх інтересам, примирення з відповідачем вважає неможливим. На даний час шлюб між ними носить суто формальний характер, та подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім`ї вважає неможливим, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом про розірвання шлюбу та у позові просить розірвати шлюб, укладений між нею, [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 07 серпня 2010 року виконкомом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, а/з №13. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 22.12.2025 позов [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 304/2807/25 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. 08.01.2026 року до суду подана позивачкою [PERSON] заява, в якій просить уточнити заявлені раніше нею позовні вимоги в частині відновлення дошлюбного прізвища та у заяві виклала прохання після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 23.01.2026 за клопотанням відповідача, сторонам по справі надано строк на примирення терміном у два місці. Ухвалою від 23.03.2026 року за спливом строку для примирення, судом поновлено провадження у цивільній справі № 304/2807/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте 30.03.2026 року до суду подала письмову заяву, в якій просить розглянути справу про розірвання шлюбу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі за наведеними у позові підставами та обґрунтуваннями, викладеними у позовній заяві в редакції від 08.01.2026 року. Просить позовні вимоги задовольнити, після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте 30.03.2026 року до суду подав письмову заяву, в якій просить розглянути справу про розірвання шлюбу без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю, підтверджує обставини, викладені позивачкою у позові. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, представників сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Всебічно та повно дослідивши матеріали цивільної справи 304/2807/25, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований 07 серпня 2010 виконавчим комітетом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , оригінал якого є в матеріалах справи (а.с.4). Після державної реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] » було змінено на прізвище « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 09 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 12 листопада 2012 року виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного, та припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим позивачка звертається до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України (далі СК України). Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу обґрунтовані та підлягають задоволенню та суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено та відповідачем в ході розгляду справи не доведено. Крім того, оскільки позивачка [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням її до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених [PERSON] позовних вимог про розірвання шлюбу, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують, та формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, та крім того наданий судом строк для примирення позитивних результатів не мав, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересах їх неповнолітніх дітей. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у виді судового збору в сумі 1211,20 гривень, який понесений позивачкою при пред`явленні нею позову до суду, що документально підтверджено відповідним платіжним документом у вигляді квитанції № 8 від 10.12.2025 року, оригінал якої є в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved