Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13.01.2025 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором позики та інфляційних витрат - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 18 жовтня 2017 року в сумі 93 500,00 (дев`яносто три тисячі п`ятсот) доларів США, що підлягає сплаті в гривнях за офіційним курсом НБУ , встановленим для відповідної валюти на день платежу, три відсотки річних на заборгованість за договором позики від 18 жовтня 2017 року в сумі станом на 29.01.2021 року в сумі 8 407,00 (вісім тисяч чотириста сім) доларів США що підлягає сплаті в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу та понесені по справі та документально підтверджені судові витрати в сумі 11 350,00 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп. судового збору. До суду 27.01.2026 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача адвоката Шаповалова Антона Романовича про ухвалення додаткового рішення, яка мотивована тим, що під час винесення судового рішення не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат. Зазначаючи, що суд першої інстанції вирішив лише питання витрат по сплаті частини судового збору, сплаченого Позивачем, однак по іншим понесеним судовим витратам, а саме, щодо витрат Позивача на правову допомогу та ще частину збору, питання в повному обсязі не вирішено. Зокрема, суд не вирішив питання щодо розподілу та відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, понесених на адвоката під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 20 000,00 грн., відповідні підтвердження чому надавалися та наявні в матеріалах даної судової справи (заява від 14.01.2022 р. з додатками). Крім того, не було вирішено питання про судові витрати Позивача по сплаті судового збору, пов`язані із забезпеченням позову у розмірі 454,00 грн. і 454,00 грн., підтвердження чому мають міститися в матеріалах справи. Порядок та підстави ухвалення додаткового рішення визначені ст.270 ЦПК України. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України). Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Тобто для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України. Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони,

Outcome: partial