Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя з заявою, в якій просить встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні її чоловіка [PERSON] [INFO] по день його смерті [INFO] . Свої вимоги заявниця мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.09.2025. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було укладено 17 жовтня 1970 року, актовий запис № 410, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] від 27.10.1970. Подружжя сумісно проживало по день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом і бюджетом, мали взаємні права та обов`язки, чоловік мав набагато більший дохід, ніж дружина, тому остання знаходилась на його утриманні. 20.10.2025 заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із переходом з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника чоловіка [PERSON] , вказавши в заяві, що на момент смерті чоловіка проживали разом та вели сумісне домогосподарство. Проте рішенням від 27.10.2025 № 92030153808 у запитуваному перерахунку пенсії Заявнику було відмовлено, у зв`язку із відсутністю необхідних документів. Приймаючи вказане рішення, пенсійний орган керувався п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22- 1, згідно з яким за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування. Ухвалою суду від 25.11.2025 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 16.01.2026 залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якості третьої особи. Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є сином [PERSON] та [PERSON] , проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Разом з ними проживав [PERSON] , до моменту смерті. Батько повністю утримував матір, вони вели спільне господарство. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що тривалий час знала померлого, оскільки проживала по сусідству. За її словами заявниця та померлий проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний побут. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши заяву, показання свідків та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 17.10.1970 року заявниця [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17.10.1970 року. Подружжя сумісно проживало за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 вересня 2025 року. Заявниця є пенсіонеркою та отримує пенсію у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 7034 5504 2305 2082. З наведених у сукупності доказів вбачається, що заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Проживали вони разом. Останній мав дохід, який був основним джерелом доходів заявниці адже розмір пенсії чоловіка був значно більший за розмір пенсії заявниці. 20.10.2025 заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із переходом з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника чоловіка [PERSON] , вказавши в заяві, що на момент смерті чоловіка проживали разом та вели сумісне домогосподарство. Проте рішенням від 27.10.2025 № 923030153808 у запитуваному перерахунку пенсії заявниці було відмовлено, у зв`язку із відсутністю необхідних документів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина 3статті 294 ЦПК України). Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Так, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі № 1058-IV)визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема: коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням. У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV наведено види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Статтею 10 Закону № 1058-IV передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. На підставі статті 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Згідно з частиною другою вказаної норми непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону № 1058- IV). Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Отже, за змістом Закону № 1058-IV необхідно наявність двох умов, а саме того, що заявник є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника, а також, що вона була на повному утриманні померлого годувальника і одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до пункту 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1 у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин)), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку). Отож Порядком передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника, у разі неможливості надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) на підтвердження перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, заявниця посилалась на те, що вона перебувала у шлюбі з чоловіком, проживала з ним спільно й пенсія її чоловіка була постійним та основним джерелом для її існування. Факт перебування заявниці на утриманні померлого в цілому підтверджено наданими та дослідженими письмовими доказами. Виходячи з вищевикладеного у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України та зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення пенсії, суд дійшов до висновку, що вимога заявниці про встановлення факту перебування її на утриманні покійного чоловіка, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved