Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просило: - стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1528-1195 від 19.03.2025 у розмірі 76397,50 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 25 958,06 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 34939,44 грн.; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК - 15500,00 грн. - стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі - 2422,40 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1528-1195 від 19.05.2025, на підставі якого було надано грошові кошти у розмірі 28700,00 грн. на умовах, зазначених у ньому. Відповідач свої обов`язки за договором не виконала у повному обсязі у результаті чого виникла заборгованість у сумі 76397,50 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 25 958,06 грн.; заборгованість за нарахованими процентами - 34939,44 грн.; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК - 15500,00 грн. Ухвалою від 25.12.2025 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання зазначила про часткове визнання позову на суму 28102,06 грн. На обґрунтування позиції відповідача представник зазначив, що відповідач визнає факт укладення кредитного договору № 1528-1195 від 19.05.2025 та отримання за його умовами кредитних коштів у розмірі 28700,00 грн. При цьому, відповідачем погашено заборгованості за кредитним договором на суму 31306,94 грн. Відповідач на підставі п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України не визнає позов у частині стягнення заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК у розмірі 15500,00 грн. Крім того, на відповідача поширюється дія пільг, передбачених п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому проценти за кредитним договором підлягають перерахуванню. З урахуванням зазначених обставин представник навів такий розрахунок частини позовних вимог, які визнає позивач: 28700,00 грн. х 1,00% х 107 днів = 30709,00 грн. розмір відсотків; 28700,00 грн. (розмір тіла кредиту) + 30709,00 грн. (відсотки за 107 днів) 31306,94 грн. (сплачена сума за кредитом) = 28102,06 грн. Також зазначив, що відповідачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн., що підтверджується документально та які відповідач просить стягнути з позивача на свою користь. Від позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення, у якій позивач висловив незгоду з позицією позивача, викладеною у відзиві, просив позов задовольнити у повному розмірі. На обґрунтування своєї позиції позивач зазначив, що відповідачем належним чином не доведено поширення на положень ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зауважено що ці положення не мають зворотної дії у часті. Також зазначив про правомірність нарахування комісії. Позивач також не погодився з вимогою про стягнення витрат на правничу допомогу, зазначивши, що такі витрати не підтверджено належним чином та їх розмір - 8500,00 грн. є необґрунтованим та завищеним. Просив суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1000,00 грн. Сторони, яких належним чином було повідомлено про день, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідками про отримання документів у системі «Електронний суд» - до суду не з`явилися, участь у судовому засіданні своїх представників не забезпечили, з клопотанням про відкладення проведення судового засідання до суду не звертались. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про проведення судового засідання за відсутності учасників справи, які не з`явились у судове засідання та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. На підставі досліджених судом доказів, наданих учасниками справи, встановлено такі обставини. 19.05.2025 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1528-1195 (далі - кредитний договір). Відповідно до умов укладеного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало, а [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 28700,00 грн. Умовами укладеного кредитного договору, крім іншого, передбачено: - базовий період складає 14 (чотирнадцять) календарних днів (п. 4.4 кредитного договору); - стандартна процентна ставка становить 1,00% (одна ціла, нуль сотих відсотків) за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою процентною ставкою) (п. 4.6 кредитного договору); - комісія за видачу кредиту становить 20,00 % (двадцять цілих, нуль сотих відсотків) від суми виданого кредиту (якщо в цьому пункті договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0%, вказане означає, що комісія за видачу кредиту є відсутньою) (п. 4.8 кредитного договору). Отже, за умовами кредитного договору 1528-1195 від 19.05.2025 [PERSON] було отримано 28700,00 грн., які вона повинна була повертати у передбачені умовами договору строки зі сплатою процентів та комісії, пов`язаної з наданням кредиту у розмірі 20 % від суми виданого кредиту. Крім того, між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено додаткові угоди від 07.05.2025 та 10.05.2025 до зазначеного вище кредитного договору 1528-1195 від 19.05.2025, на підставі яких було надано додаткові грошові кошти у розмірі 1000,00 грн. та 1300,00 грн. відповідно. [PERSON] фактично сплачено ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 30136,94 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 53-55). 04.07.2025 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області. Прізвище [PERSON] після реєстрацій шлюбу - « [PERSON] ». З 11.02.2025 [PERSON] є солдатом, курсантом 300 навчального танкового полку [INFO] , що підтверджується копією Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 11.02.2025 та копією Посвідчення серії [NUMBER] . З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Положеннями ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до умов ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Щодо умов Кредитного договору про справляння комісії, пов`язаної з наданням кредиту судом відзначається таке. Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом, зокрема, включаються: - комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, передбачена кредитним договором комісія, пов`язана з наданням кредиту у розмірі 20,00 % від суми виданого кредиту є правомірно нарахованою, оскільки вона відповідає умовам ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», передбачена кредитним договором і дія за виконання якої вона нараховується фактично виконана - кредит надано. Таким чином, умови кредитного договору № 1528-1195 від 19.05.2025, якими передбачено справляння комісії, пов`язаної з наданням кредиту є загальними витратами за споживчим кредитом, передбаченими ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», вони були відомі відповідачу на час укладення кредитного договору і такі умови та нарахування на переконання суду не обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими Законом України «Про споживче кредитування». Щодо нарахуванням процентів судом відзначається таке. Положеннями ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Таким чином, відповідачу, як дружині військовослужбовця, з моменту реєстрації шлюбу - 04.07.2025, - проценти за користування кредитом не нараховуються, а тому позов у цій частині задоволенню не підлягає. Поряд з цим нарахування процентів з дня отримання кредиту - 19.03.2025 до дня набуття відповідачем статусу дружини військовослужбовця - 04.07.2025 у розмірі 27170,22 грн. (за даними розрахунку позивача (а.с. 53-55)) - є правомірним. Щодо нарахуванням неустойки судом відзначається таке. Положеннями ч. 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Згодом воєнний стан неодноразово безперервно продовжувався та є чинним на час ухвалення цього рішення. Таким чином, враховуючи дату укладення кредитного договору нарахована позивачем пеня підлягає списанню, а тому позов у цій частині задоволенню не підлягає. З огляду на зазначене вище, суд констатує, що заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 32603,28 грн. і складається з: - тіла кредиту - 31000,00 грн. (28700 + 1000 + 1300); - відсотків за період з 19.03.2025 по 03.07.2025 включно у сумі 27170,22 грн.; - комісії, пов`язаної з наданням кредиту у розмірі 5740,00 грн., а всього 63910,22 грн., з яких слід вирахувати фактично сплачені відповідачем 31306,94 грн. Ухвалюючи рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін та їх представників у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи зазначені ними у заявах по суті справи і заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на суб`єктивному трактуванні ними фактичних обставин справи і норм матеріального права, судової практики та процесуального закону, а тому такі доводи враховуючи, зокрема, практику Європейського суду з прав людини, не вимагають детальної відповіді або спростування. Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права з урахуванням судової практики, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, беручи до уваги те, що [PERSON] не було у повній мірі виконано взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості на суму 32603,28 грн., - суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є частково обґрунтованими та доведеними, а тому такі вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведених вище мотивів та розрахунків, що не суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ. Питання розподілу судових витрат у частині витрат, понесених по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено частково, - суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути пропорційну частину витрат, понесених останнім по сплаті судового збору за подачу до суду позовної заяви у розмірі 1033,78 грн. (2422,40 х 32603,28 / 76397,50). Щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу судом відзначається таке. Відповідачем документально підтверджено розмір витрат на надання йому адвокатом правничої допомоги на суму 8500,00 грн. Відповідно до умов ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Сторона позивача звернулись до суду із клопотаннями про зменшення витрат іншої сторони на оплату правничої допомоги адвоката із зазначенням обґрунтування на спростування співмірності таких витрат.

Outcome: partial