Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

16.02.2026 адвокат Карабаш Юлія Олександрівна, діючи в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що сторони з 18.03.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у подружжя троє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки та ведення спільного господарства між сторонами фактично припинені. Тривалий час подружжя не може знайти порозуміння з більшості питань, мають різні погляди на життя, у зв`язку із чим почуття любові та поваги між ними втрачено. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.02.2026 було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 17.03.2026 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити. Крім того, 25.03.2026 від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача. 17.03.2026 від відповідачки до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона позовні вимоги визнала. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Суд встановив, що 18.03.2011 Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.03.2011, актовий запис №183. Дошлюбне прізвище відповідачки « [PERSON] ». Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.03.2018 року Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №119, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.12.2013 року Донецьким міськими відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №576, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.05.2011 року Донецьким міськими відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №199. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства, відновлювати які не бажають. Примирення між подружжям не можливе. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Суд ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. За ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 532 грн. 48 коп. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача та 532 грн. 48 коп. підлягають поверненню позивачу із державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved