Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

До Соборного районного суду міста Дніпра 18 лютого 2026 року за підсудністю з Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01 червня 2002 року Виконкомом Різниківської сільради Артемівського району Донецької області України було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №01. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що з відповідачем відсутні спільні інтереси. Сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, шлюбні стосунки не підтримують. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 грудня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу. (а.с.12). Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року справу передано за підсудністю до Покровського районного суду міста Кривого Рогу. (а.с.13). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу. (а.с.16). Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. 30 грудня 2025 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.17). 30 грудня 2025 року надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.17). Оскільки відповідач зареєстрований у Донецькій області, суддя 02 січня 2026 звернувся з запитом до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери. (а.с.18). 02 січня 2026 року надійшла відповідь від Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, з інформацією стосовно внутрішньо переміщеної особи. (а.с.18). Ухвалою суду від 02 січня 2026 року справу направлено за підсудністю до Соборного районного суду міста Дніпра. (а.с.19-21). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 лютого 2026 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.25). Ухвалою судді від 20 лютого 2026 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. (а.с.27-28). Позивач 12 березня 2026 року, подав заяву, в якій просив розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. 16 березня 2026 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що 01 червня 2002 року Виконкомом Різниківської сільради Артемівського району Донецької області України було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №01. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, сімейно-шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем та відповідачем висловлено чітке рішення про бажання розірвати шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні позову та розгляді справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved