Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі свого представника - адвоката Ігнатова Д.І.) звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 22 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві , актовий запис № 56. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спір про місце проживання дитини - відсутній. Наразі сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026 року справу передано головуючій-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 27.01.2026 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.02.2026 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлялася про день та час розгляду справи, відзив на позов до суду не подав. За таких обставин суд розглядає справу за правилами заочного провадження, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 22 січня 2014 року, місце реєстрації - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 56. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно з свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 26.02.2014 р.) від шлюбу сторони мають неповнолітнню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивачка при зверненні з даним позовом за вимоги про розірвання шлюбу сплатив судовий збір у сумі 1 064,96 грн., тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved