Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

У зазначеній позовній заяві [PERSON] покликається на те, що відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області у справі № 564/1658/23 від 24.07.2023 з відповідача на її користь, починаючи з 29.08.2023 стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вказане судове рішення звернуто до примусового виконання до Костопільського районного відідлу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Упродовж 2023 2025 років відповідач аліменти сплачував нерегулярно і в значно меншому розмірі, ніж визначено рішенням суду, внаслідок чого за період із 29.08.2023 до 31.12.2025 утворилася заборгованість за аліментами у сумі 27054 грн. 77 коп. Вказала, що зазначена заборгованість виникла з вини відповідача та вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно наведеного нею розрахунку розмір неустойки за вказаний період становить 80911 грн. 68 коп. Покликаючись на положення ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за кожен день прострочення, яка становить 80911 грн. 68 коп. та витрати на професійну парвничу допомогу в сумі 4500 грн. 00 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат Остапенко В.С. подав письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, просив заявлені вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення частково. Частиною 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 06.02.2020 у справі № 564/3206/19 з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , починаючи з 02.12.2019 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області у справі № 564/1658/23 від 24.07.2023 змінено спосіб стягнення аліментів та визначено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , починаючи з 29.08.2023 аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вказане судове рішення звернуто до примусового виконання до Костопільського районного відідлу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Із повідомлення державного виконавця від 27.01.2026 та розрахунку заборгованості вбачається, що за боржником [PERSON] за період із 29.08.2023 31.12.2025 станом на 01.07.2025 за виконавчим листом № 564/1658/23, виданим 24.07.2023 Костопільським районним судом Рівненської області про стягнення аліментів рахується заборгованість зі сплати аліментів у сумі 27054 грн. 77 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Як роз`яснено в абзаці 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006., передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, присуджених заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24.07.2023 у справі №564\\1658\\23, внаслідок своєї винної, недобросовісної поведінки допустив заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.01.2026 складає 27054 грн. 77 коп. Доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з незалежних від нього причин, відповідачем не надано, розмір існуючої зборгованості не спростовано. У постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. (постанова Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 провадження № 61-18434св21). Суд не погоджується із розрахунком, наведеним позивачем, в якому зазначено, що пеня обраховувалася на всю суму несплачених аліментів, виходячи із загальної кількості днів прострочення. При цьому суд наводить наступний розрахунок: За 29 - 31 серпня 2023 300 грн. 27 коп. (прострочений щомісячний платіж, заборгованість зі сплати аліментів) х 3 (кількість днів прострочення) х 1% = 09 грн. 00 коп. за 2023 рік, починаючи із 01.09.2023 3102 грн. 75 коп. (прострочений щомісячний платіж, заборгованість зі сплати аліментів) х 122 (кількість днів прострочення) х 1% = 3785 грн. 35 коп. За січень квітень 2024 року - 3102 грн. 75 коп. (прострочений щомісячний платіж, заборгованість зі сплати аліментів) х 121 (кількість днів прострочення) х 1% = 3754 грн. 33 коп. У травні 2024 сплачено боржником 8001 грн. заборгованості за аліментами. За червень серпень 2024 року - 3102 грн. 75 коп. (прострочений щомісячний платіж, заборгованість зі сплати аліментів) х 92 (кількість днів прострочення) х 1% = 2854 грн. 53 коп. У вересні 2024 сплачено боржником 9260 грн. заборгованості за аліментами. За жовтень грудень 2024 року - 3102 грн. 75 коп. (прострочений щомісячний платіж, заборгованість зі сплати аліментів) х 92 (кількість днів прострочення) х 1% = 2854 грн. 53 коп. За січень березень 2025 року - 3102 грн. 75 коп. (прострочений щомісячний платіж, заборгованість зі сплати аліментів) х 90 (кількість днів прострочення) х 1% = 2792 грн. 48 коп. У квітні 2025 року боржником сплачено 10000 грн. заборгованості за аліментами. За травень червень 2025 року - 3102 грн. 75 коп. (прострочений щомісячний платіж, заборгованість зі сплати аліментів) х 61 (кількість днів прострочення) х 1% = 1892 грн. 68 коп. У липні 2025 року боржником сплачено 11419 грн. 04 коп. заборгованості за аліментами. За серпень вересень 2025 року - 3102 грн. 75 коп. (прострочений щомісячний платіж, заборгованість зі сплати аліментів) х 61 (кількість днів прострочення) х 1% = 1892 грн. 68 коп. У жовтні 2025 року боржником сплачено 8769 грн. 00 коп. заборгованості за аліментами. За листопад 2025 року - 3102 грн. 75 коп. (прострочений щомісячний платіж, заборгованість зі сплати аліментів) х 30 (кількість днів прострочення) х 1% = 930 грн. 83 коп. У грудні 2025 року боржником сплачено 9570 грн. 00 коп. заборгованості за аліментами. З наведеного вбачається, що розмір пені за вказаний вище період становить 20766 грн. 41 коп. Таким чином, враховуючи, що розмір заборгованості за аліментами становить 27054 грн. 77 коп. та розмір пені, яка підлягає стягненню, не перевищує 100% заборгованості по сплаті аліментів, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення пеня за прострочення сплати аліментів за період із 29.08.2023 до 31.12.2025 в розмірі 20766 грн. 41 коп., а тому позовна заява підлягає до задоволення частково. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, таким чином позивач звільнена від сплати судового збору. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, зокрема (20766,41 х 100) : 80911,68 = 26 %, тобто позов задоволено на 26 %. Позивачем, з урахуванням заявлених позовних вимог у сумі 80911 грн. 68 коп. мав бути сплачений судовий збір у сумі 1331 грн. 20 коп., тому при визначенні розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, суд наводить наступний розрахунок: 1331 грн. 20 коп. х 26 % = 346 грн. 11 коп., тобто з відповідача підлягає стягненню на користь держави 346 грн. 11 коп. судових витрат зі сплати судового збору. Інша частина судових витрат підлягає компенсації за рахунок держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial