Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернувся до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 474946-КС-001 від 12.09.2023 у розмірі 17064,46 грн. та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. Позовна заява мотивована тим, що 12.09.2023 між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено кредитний договір № 474946-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. ТзОВ «Бізнес Позика» 12.09.2023 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 474946-КС-001 про надання кредиту. [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 474946-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Таким чином, 12.09.2023 між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір №474946-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту, ТзОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 7000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТзОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №474946-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором №474946-КС-001, чим [PERSON] порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №474946-КС-001, Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором №474946-КС-001 на загальну суму 4000 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом на 01.12.2025 утворилась заборгованість за Договором №474946-КС-001 про надання кредиту в розмірі 17064,46 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 4 439,21 грн.; суми прострочених платежів по процентах 11 883,40 грн., суми прострочених платежів за комісією 741,85 грн., що стверджується розрахунком заборгованості. Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, який належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не прибула, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу без присутності представника та задовольнити позов, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковму задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.03.2023 між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено кредитний договір №474946-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТзОВ «Бізнес Позика» 12.09.2023 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №474946-КС-001 про надання кредиту. [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 474946-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Таким чином, 12.09.2023 між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір №474946-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту, ТзОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 7000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Відповідно до пункту 2.4. кредитного договору визначено: строк кредиту 24 тижнів; стандартна процентна ставка в день становить 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка в день становить 1,15407143, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно пункту 2.5. комісія за надання Кредиту (надалі - Комісія): 1050,00 гривень. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Загальний розмір наданого Кредиту: 7000,00 гривень (пункт 2.6.). Термін дії договору до 27.02.2024 (пункт 2.7.). Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 18240,00 гривень (пункт 2.8). Відповідно до пункту 2.8. договору орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9285,11процентів. У Анкеті клієнта зазначено номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів № [NUMBER] (а.с. 30). Довідкою про перерахування коштів встановлено, що 7000,00 гривень перераховано [PERSON] на платіжну картку 5168-74хх-хххх-5923 згідно кредитного договору № 474946-КС-001 від 12.09.2023 (а.с. 31). Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» є фінансовою установою, перелік фінансових послуг: надання коштів та банківських металів у кредит, про що свідчить витяг з Державного реєстру фінансових установ (а.с. 54). Отже, ТзОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 474946-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором №474946-КС-001, чим [PERSON] порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом на 01.12.2025 утворилась заборгованість за Договором №474946-КС-001 про надання кредиту в розмірі 17 064,46 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 4439,21 грн.; суми прострочених платежів по процентах 11 883,40 грн, суми прострочених платежів за комісією 741,85 грн. Оскільки доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останнього підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, яка надана суду та відповідачем не спростована, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення комісії за кредитним договором № 474946-КС-001 від 12.09.2023, суд зазначає наступне. На думку суду, відсутні законні підстави для стягнення із відповідача заборгованості за комісією, з огляду на наступне. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Враховуючи вищезазначене, положення кредитного договору №474946-КС-001 від 12.09.2023 про сплату позичальником на користь кредитодавця комісії суперечать положенням статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а тому позовні вимоги про стягнення комісії не підлягають до задоволення. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] , кредитні кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості за договором про надання кредиту за №474946-КС-001 від 12.09.2023 у розмірі 16322,61 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 4439,21 грн; суми прострочених платежів по процентах 11 883,40 грн., оскільки позивач має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів та відсотків. Вказана сума відповідачем не спростована. Окрім того, враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, та вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2317,09 грн (16322,61 * 2422,40 / 17064,46), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial