Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 9 745,30 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 08.12.2020 між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (далі - ТОВ «Слон кредит») укладено Договір про надання споживчого кредиту № 438646 (далі - Договір, Кредитний договір), відповідно до умов якого ТОВ «Слон кредит» надало відповідачу кредит в сумі 10000,00 грн, а відповідач зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Зазначає, що ТОВ «Слон кредит» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. Вказує, що 28.08.2023 між ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «Слон кредит» укладено Договір факторингу № 2808-23, відповідно до якого, ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Діджи фінанс» право вимоги за Кредитним договором № 438646 від 08.12.2020 . Зазначає, що відповідач належним чином не виконала узяті на себе зобов`язання. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи фінанс» становить 9745,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6156,06 грн та заборгованість за відсотками 3589,24 грн. У зв`язку з вище наведеним, представник ТОВ «Діджи фінанс» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 438646 від 08.12.2020 року у розмірі 9745,30 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір - 2 422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 10.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась на адресу реєстрації позивача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Також секретарем судового засідання здійснювались телефонні дзвінки на контактний номер телефону відповідача, наявний у справі, однак оператор повідомив, що даний номер не дійсний Додатково копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу було надіслано на електронну адресу, вказану у позовній заяві, однак згідно системного повідомлення документ не доставлено з поверненням. Таким чином, судом було вжито усіх доступних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. IІІ. Фактичні обставини, встановлені судом 08.12.2020 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено Договір № 438646 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.3 Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 12500 грн. Строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 08.12.2022 (п. 1.4 Договору). Пунктом 1.5. Договору передбачено, що тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 269,87 % річних (п.1.7 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 32 270,81 грн (п.1.8 Договору). Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування: - у розмірі 10 000,00 грн на користь споживача за реквізитами № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої зазаначені споживачем в особистому кабінеті, або надані товариству іншим шляхом, в тому числі через засоби зв`язку; - у розмірі 2500,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до умов п. 3.5. Договору. Згідно з п 2.4. Договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту в порядку передбаченому п. 2.1 Договору. Відповідно до п. 3.1. Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1. 4. Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до дати, вказаної у п. 1.4. цього Договору, а в частині виконання зобов`язань та нарахування штрафів - до повного виконання споживачем зобов`язань за цим Договором (п. 8.2 Договору) Відповідно до копії платіжного доручення № 3952 від 08.12.2020 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» перерахувало відповідачу 10 000 гривень згідно договору № 438646. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, у відповідача наявна заборгованість у сумі 9745,30 грн. 28.08.2023 згідно із умовами договору факторингу №2808-23, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило право вимоги за кредитним договором № 438646 від 08.12.2020 на користь позивача, а позивач набув право вимоги до відповідача. Згідно із копією витягу з додатку до договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023, залишок боргу на момент відступлення прав вимоги по кредитному договору № 438646 становить 9745,30 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 6156,06 грн; заборгованість за відсотками становить 3589,24 грн Відповідачу було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором. ІV. Оцінка суду Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідженні судом платіжне доручення про переказ коштів за кредитним договором та розрахунок заборгованості підтверджують видачу відповідачу кредитних коштів, неналежне виконання умов кредитного договору відповідачем та наявність заборгованості. Вказані обставини відповідач не заперечив, доказів на спростування зазначеного не надав. Договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Отже відповідач, в порушення умов укладеного кредитного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти, сплатив заборгованість лише частково, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені у позовній заяві, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. На підтвердження понесених витрат, позивачем надано: - Договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 року, укладений між ТОВ «Діджи фінанс» та адвокатом Лівак Іванною Миколаївною. - детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних та адвокатом Лівак Іванною Миколаївною, необхідних для надання правничої допомоги за позов ТОВ «Діджи фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості; - акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.05.2025, укладений між ТОВ «Діджи фінанс» та адвокатом Лівак Іванною Миколаївною з деталізованим описом складу, обсягу та виду виконаних робіт на суму 6000 грн.: 1. Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій 1,5 год.; 1500 вартість за 1 год; загальна вартість 2250 грн.; 2. Складання позовної заяви 3 години, вартість за 1 годину 1000 грн., разом 3000 грн.; 3. Формування додатків до позовної заяви 1 година, 750 грн. за 1 годину; разом 750 грн.) та додаткову угоду № 468646. Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ч.3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: аналіз обставин, складання позовної заяви та формування додатків. Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. При цьому переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. До позовної заяви додані документи, які були в наявності у позивача. Отже, справа не вимагала вжиття дій щодо збирання доказів, чи проведення розрахунків. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн., який є очевидно завищеним. У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн). Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved