Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

[PERSON] подала до суду зазначений позов. Позов мотивувала тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2025 року у справі № 361/229/25 розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Зауважила, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу у розмірі 860 грн, якої недостатньо для існування. Відповідач потребами сім`ї не цікавиться, ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ст. 84 Сімейного кодексу України (далі СК України). На підставі викладено просила суд: 1.Стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду. 2. Стягнути з відповідача судові витрати. У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія зазначеної ухвали суду направлена на адресу позивачки, яка зазначена у позовній заяві засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта». Відповідач копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про відкриття провадження отримав особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення R067086497775. Позивачка до суду додаткових заяв, пояснень не подавала. Відповідач не використав право подання відзиву на позовну заяву. З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2025 року у справі № 361/229/25 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13 травня 2022 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 260. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] у м. Києві, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . З огляду на довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної від 13 листопада 2025 року № 3250-5003876573, № 3250-5003876569 [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Звертаючись до суду з позовом [PERSON] зазначала, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу у розмірі 860 грн, відповідач потребами сім`ї не цікавиться, ухиляється від її утримання. Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст. ст. 75, 84 СК України. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). Відповідно до п. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Верховний Суду у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Cпільна дитина позивачки та відповідача не досягла трирічного віку, проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини, враховуючи принципи справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За звернення до суду з цим позовом позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, із відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved