Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-07 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Усенко М.І. 03.09.2025 року в системі «Електронний суд» звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.05.2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 7041330, згідно з умовами якого відповідач отримав 8000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну суму. Відповідач зі свого боку не виконав умови кредитного договору. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 24.09.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №110-МЛ від 24.09.2024 року. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №7041330 від 23.05.2024 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 26088,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 8000,00 грн.; простроченої заборгованості за сумою відсотків 12544,00 грн.; простроченої заборгованості за комісією 644,00 грн., сума по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання 4900 грн. Відповідачу надсилалась письмова претензія про погашення кредитної заборгованості №23928045/5645 від 12.08.2025 року. Просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №7041330 від 23.05.2024 року в сумі 26088,00 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Представник позивача Усенко М.І. у судове засідання не з`явився, однак направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, просив задовольнити позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не подав, а також не подав відзив на позов. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 23.05.2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №7041330 (надалі Договір). Згідно даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн., строком на 349 днів з 23.05.2024 року (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів (п.1.2, 1.3. Договору). Згідно п.1.4. Договору повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися з Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 07.05.2025 року (дата остаточного погашення заборгованості). Згідно п.1.5. Договору загальні витрати позичальника за кредитом складають 31332,00 грн. Денна процентна ставка складає: (31332,00 грн./8000,00 грн.)/349*100%-1,12%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 8096,54 відсотків річних. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника складає 39332,00 грн. Комісія за надання кредиту становить 644,00 грн. та нараховується за ставкою 8,05 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховується за ставкою 357,70 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511,00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.2 та п1.5.3 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 30688,00 грн. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування та сплати комісій та процентів, а також тіла кредиту встановлені п.2.2.2, 2.2.3 цього договору (п.1.5.2, п.1.5.3, п.1.6 Договору). Згідно п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] . Згідно платіжного доручення №131867373 від 23.05.2024 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. згідно кредитного договору №7041330. Вказаний договір було укладено між сторонами в електронній формі. Кредитний договір відповідачем підписаний електронним підписом з застосування одноразового ідентифікатора (одноразового паролю). Так, із дослідженої судом довідки ТОВ «Мілоан» №б/н від 14.10.2024 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір про споживчий кредит №7041330 від 23.05.2024 року ідентифікований товариством «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовий ідентифікатор: 192415; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику: 23.05.2024 року 13:35:02; номер телефону, на який відправлено ідентифікатор: [NUMBER] . У подальшому, 24.09.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги №110-МЛ з додатками до нього, акт приймання-передачі реєстру боржників від 24.09.2024 року, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №110-МЛ від 24.09.2024 року, на підставі якого до ТОВ ФК «Кредит-Капітал» за кошти перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №7041330 від 23.05.2024 року у розмірі 26088,00 грн. Крім того, випискою з особового рахунку за кредитним договором №7041330 від 23.05.2024 року також підтверджується заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» станом на 20.08.2025 року у розмірі 26088,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8000,00 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 12544,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією 644,00 грн., залишок по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання 4900,00 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Абзац другий ч.2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Закон України від 03.09.2015 р. № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон), визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч.6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. 12.08.2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило відповідачу претензію за вих. №23928045/5645 від 12.08.2025 року про наявність суми заборгованості у розмірі 26088, 00 грн., з яких: сума заборгованості по тілу кредиту 8000,00 грн.; сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12544,00 грн.; сума заборгованості по несплаченій комісії 644,00 грн., сума по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання 4900,00 грн., а також повідомлено, що новим кредитором за договором №7041330 від 23.05.2024 року є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідач [PERSON] не надав суду заперечень щодо здійсненого банком розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості чи розірвання договору. Разом з тим, суд не погоджується з наведеним розрахунком в повній мірі в частині неустойки та/або процентам за порушення грошового зобов`язання з наступних підстав. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введений воєнний стан, дія якого триває по теперішній час. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Умовами договору встановлено, що у разі прострочення позичальника зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та Графіку платежів, нараховується штраф у розмірі 700,00 грн. за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення триває більш ніж 6 днів. Позивачем нараховано суму по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання - 4900,00 грн., що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] по сумі неустойки та/або процентам за порушення грошового зобов`язання в розмірі 4900,00 грн. є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, а саме щодо заборгованості у розмірі 21188,00 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 8000,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків 12544,00 грн., прострочена заборгованість за комісією 644,00 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні з даним позовом до суду через систему «Електронний суд» було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №19243 від 20.08.2025 року. Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1967,41 грн., тобто пропорційно до задоволених позовних вимог. Крім того, позивач просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, яка надана ТОВ ФК «Кредит-Капітал» адвокатом Усенко М.І. до позовної заяви суду подано: копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.03.2024 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2093 від 29.09.2012р., копію ордера серії ВС №1381377 від 02.07.2025 року, договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, акт №Д/1554 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 20.08.2025 року, детальний опис наданих послуг до акту №Д/1554 від 20.08.2025 року за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 року у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 року у справі №814/698/16. Оскільки витрати на правничу допомогу підтверджуються наданими до справи письмовими доказами, а відповідач не надав до суду мотивованого клопотання про зменшення їх розміру, суд дійшов висновку про їх доведеність стороною позивача та стягнення їх вартості відповідно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 6497, 39 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial