Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 09.04.2025-100000924 від 09 квітня 2025 року в розмірі 9 090 грн, що виникла за станом на 30 січня 2026 року та складається з заборгованості за кредитом в сумі 3 000 грн, заборгованості за процентами в сумі 3 990 грн, комісії у розмірі 150 грн., додаткові комісії 450 грн. та неустойки у розмірі 1 500 грн, а також стягнути судові витрати в розмірі 2662,4 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначено про проведення розгляду справи у його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача та відповідача, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09 квітня 2025 року між ТОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 09.04.2025-100000924, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 3 000,00 грн., на строк 168 днів. Позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі, перерахувавши кошти в сумі 3 000,00 грн. на номер картки, яка зазначена позичальником в заявці кредитного договору. За змістом ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором № 09.04.2025-100000924 від 09 квітня 2025 року, у зв`язку з чим у нього за станом на 30 січня 2026 року виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 9 090 грн., з яких: тіло кредиту 3 000 грн, заборгованості за процентами в сумі 3 990 грн, комісії у розмірі 150 грн., додаткові комісії 450 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги ТОВ "Споживчий Центр" є частково обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 09.04.2025-100000924 від 09 квітня 2025 року в загальній сумі 7 590 грн. Стосовно стягнення неустойки в розмірі 1 500,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки слід відмовити. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial