Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

У листопаді 2025 року до Новобузького районного суду надійшов цивільний позов [PERSON] до відповідача [PERSON] за яким позивач просив ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу зареєстрованого 18.01.2025 року. В підтвердження пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 18.01.2025 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), зроблено актовий запис №2. Неповнолітніх дітей сторони на даний час не мають. Через різність поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства стосунки у сім`ї погіршились. Фактичні шлюбні відносини сторони припинили у вересні місяці 2025 року, з того часу проживають окремо. На даний час сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, сім`я розпалася остаточно, збереження сім`ї є неможливим. Розірвати шлюб через органи ВДРАЦС відповідач відмовляється. В зв`язку з вищевикладеним просить позовні вимоги задовольнити. 18.11.2025 року системою автоматичного документообігу суду позовні матеріали розподілено судді Уманській О.В. 26.11.2025 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву в якій просила про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів із повідомленням. Клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавав. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, 30.03.2026 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 18.01.2025 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, Серії [NUMBER] від 18.01.2025 року виданим Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) (а.с.9). Письмові доводи позивача, що видно з тексту позовної заяви, вказують на те, що, сторони проживають окремо та не підтримують подружні стосунки з вересня місяця 2025 року. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У своїй позовній заяві позивачка вказала, що бажає залишити прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] », що є її правом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved