Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Позивач АТ «Полтавагаз» 02.12.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом про стягнення заборгованості. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.12.2025 позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для вправлення недоліків. В поданій до суду 08.12.2025 позовній заяві, позивач АТ «Полтавагаз», звертаючись до суду з позовними вимогами до відповідача [PERSON] , просив стягнути з заборгованість за надані за адресою [ADDRESS] , послуги з розподілу природного газу в розмірі 1344,50 грн, 62,38 грн 3 % річних, 227,80 грн інфляційних втрат, 3028 грн сплаченого судового збору. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.12.2025 відкрито провадження у справі за позовом АТ «Полтавагаз» за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений про розгляд справи. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , у встановленому законом порядку зареєстрував своє постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. 27 липня 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] . За нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач по справі в розумінні норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем, на якого покладено зобов`язання оплатити отримані послуги. Відповідач скористався наданими послугами, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, не сплачував вартість отриманих послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку, сума заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу перед АТ «Полтавагаз» станом на 01.12.2025 становить 1344,50 грн. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Полтавагаз» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 1344,50 грн, 62,38 грн 3 % річних, 227,80 грн інфляційних втрат. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати зі спати судового збору.

Outcome: approved