Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, вказавши, що він, [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] , та [INFO] досягнув повноліття, продовжує навчання, є студентом Економічного університету у Кракові, факультет - міжнародна логістика, денної форми навчання, термін навчання з 01.10.2023 до 31.03.2027. Раніше батько надав йому матеріальну допомогу добровільно, проте у грудні 2025 року повідомив про неможливість у подальшому надавати матеріальну допомогу. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на його користь та на його утримання в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку до 31.03.2027. Ухвалою суду від 09.02.2026 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03.03.2026 представником відповідача адвокатом Ступак Я.О. скеровано до суду через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач з позовними вимогами згодний частково, не заперечує щодо стягнення з нього на користь позивача на утримання доньки на період навчання аліментів у розмірі 1 /8 частини з усіх видів його заробітку, посилаючись на те, що відповідач звертає увагу на те, що у січні 2025 року він був визнаний тимчасово непридатним до військової служби та відповідно до медичної документації у 2025 році переніс інфаркт, має діагноз постінфарктний кардіосклероз, стенозуючий атеросклероз коронарних артерій, гіпертонічна хвороба 3 ступеню, хронічна серцева недостатність клас А, у зв`язку з чим йому було призначено дороговартісне лікування. Також звертає увагу, на те що його матір [PERSON] отримує мінімальну пенсію, у зв`язку з чим також потребує від нього матеріальної допомоги. Крім того, посилається, що тягар утримання повнолітньої дитини покладається не лише на батька, але й на матір. 25 03 2026 до суду від представника позивача адвоката Кафтасьєвої Г.В. надійшла відповідь на відзив та 30 03 2026 року пояснення відповідно до якихї підтримала позовні вимоги у повному об «ємі . Представник відповідача Кравца С.Г. адвокат Ступак Я.О. 30 03 2026 надала до суду заперечення відповідно до яких визнали позов частково та просили стягнути алівменти у розмірі 1/ 8 частки доходів відповідача. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України. Представник позивача адвокат Кафтасьєва Г.В. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат Ступак Я.О. в судове засідання не з`явилися. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] (а.с. 7 копія свідоцтва про народження). [INFO] позивач досяг повноліття, наразі він продовжує навчання та є студентом Економічного університету у Кракові, факультет - міжнародна логістика, денної форми навчання, термін навчання з 01.10.2023 до 31.03.2027 (а.с. 8-10 - копії свідоцтва про продовження іноземцем навчання на денній формі навчання та перекладу з польської мови на українську мову). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина на період його навчання надавав по грудень 2025 року, з січня 2026 року - не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, що як передбачає можливість отримання повнолітньою дитиною стипендії, так і виключає цю можливість, власного заробітку [PERSON] немає, оскільки навчається на денній формі навчання, та не доведено відповідачем зворотного. Відповідно до Сімейного кодексу України батьки у рівному ступеню беруть участь в утриманні як неповнолітньої дитини, так і повнолітньої дитини, яка навчається або продовжує навчання. Проте ані стороною позивача, ані стороною відповідача не надано доказів щодо розміру доходу, що отримується батьками повнолітньої дитини, задля оцінки можливості утримувати відповідачем свого повнолітнього сина. Також судом достовірно встановлено та береться до уваги при ухваленні рішення, що відповідач у грудня 2024 року переніс інфаркт та у подальшому проходив курс лікування (а.с. 32-36, 38, 39 копії медичної документації). Проте суд не може взяти до уваги твердження відповідача, що на його утриманні перебуває його матір [PERSON] , яка є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію, оскільки доказів стосовно цього не надано. А надані представником відповідача копії пенсійного посвідчення на ім`я [PERSON] та медичної документації не можуть достовірно свідчити про надання відповідачем матеріальної допомоги його матері. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги часткове визнання позову відповідачем, суд вважає, що є правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1 / 6 частини заробітку. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір, оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача у сумі 1 331,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial