Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідачки заборгованість за Кредитним договором № 103854964 від 18.11.2023 у розмірі 14294, 00 грн. та понесені судові витрати. Мотивуючи вимоги тим, що 18.11.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 103854964, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, плату за кредит, інші платежі. Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Проте, відповідачка не виконала умов кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 103854964 від 18.11.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем складає 14294, 00 грн., а саме: 4000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9534,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; 760,00 грн. прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту. Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 19.02.2026, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та за клопотанням представника позивача витребувано докази з АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник позивача надіслав до суду клопотання у якому просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подавав. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 18 листопада 2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №103854964 (далі Договір), підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 740384, що також підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «Мілоан», за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 4000,00 грн. строком на 105 днів з 18.11.2023 р. і складається з пільгового та поточного періодів (п.1.2, 1.3 договору). Пунктом 1.4 договору передбачено позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 03.12.2023 р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 02.03.2024 р. (останнього дня строку кредитування). Відповідно до п.1.5 договору орієнтовна загальна вартість кредитування для позичальника (за весь строк кредитування) складає 18860, 00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кошти у розмірі 4000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням 76778181 від 18.11.2023, призначення платежу: кошти згідно договору 103854964. Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ КБ «ПриватБанк» надіслав до суду повідомлення відповідно до якого, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та 18.11.2023 року було зарахування коштів на суму 4000,00 грн. Відповідач не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 14294, 00 грн., що підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення та випискою з особового рахунку за кредитним договором №103854964 від 18.11.2023 року. Відповідно до ст.207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.208ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу(які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення). Частиною 1ст. 626 ЦК України, передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628ЦПК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст.638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені Законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч. 1 ст.634ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 3Закону України«Про електроннукомерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 3 ст.11Закону України«Про електроннукомерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст.11Закону України«Про електроннукомерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Із положень ч. 6 ст.11Закону України«Про електроннукомерцію» вбачається, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. В силу ч. 12 ст.11Закону України«Про електроннукомерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зч.13ст.11Закону України«Про електроннукомерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За положеннями ст.526,527,530 ЦК України,зобов`язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Згідно приписів ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1.5.1 Договору, комісія за надання кредиту: 760,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до п.1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1500,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 12600,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 договору). Строк продовження дії договору та строк кредитування може бути продовжено, що передбачено п. 2.3.1 договору кредиту. Відповідно до пункту 2.1. договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] *87. Згідно із пунктом 3.3.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. цього договору. Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТзОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення ТзОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТзОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору). Відповідно до пункту 7.1, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. Окрім цього, 18.11.2023 [PERSON] підписала анкету-заяву на кредит №103854964. 26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 103854964 від 18.11.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т від 26.03.2024 розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 14294,00 грн, яка складається з 4000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту, 9534,00 грн заборгованість по відсотках, 760 грн. заборгованість за комісією. На підтвердження відступлення прав вимоги позивачем надано копію договору відступлення прав вимоги №106-МЛ/Т від 26.03.2024 р, акт приймання-передачі реєстру боржників, додаткову угоду №1 до договору відступлення прав вимоги, платіжну інструкцію №407, призначення платежу: оплата згідно договору відступлення прав вимоги №106-МЛ/Т від 26 березня 2024. Враховуючи, що позивачем доведено факт укладення між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем відповідного кредитного договору та надання відповідачу обумовленої суми кредиту, переказаної останньому на його банківську карту, а також факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, відступлення прав вимоги за кредитним договором на користь позивача, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення. Щодо судових витрат. Згідно із ч. 1ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1-4 ч. 4.ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3 обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із ч. 5ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона,яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На підтвердження витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги позивачу, до справи долучено договір про надання правничої допомоги від 01.07.2025 №0107, акт №Д/15571 наданих послуг правової допомоги від 28.01.2026, детальний опис наданих послуг до акта №Д/15571 за договором про надання правничої допомоги від 01.07.2025 №0107. Враховуючи те, що позов задоволено в повному обсязі, відповідач не подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.

Outcome: approved