Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 18.07.2012 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 92, неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу їй прізвище змінювати. Позовні вимоги мотивує тим, що вони зареєстрували шлюб 18.07.2012. Спільне життя не склалося, оскільки в них виявились різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Крім того відповідач поводить себе агресивно. Вони не мають наміру зберігати шлюб, тому строк на примирення є недоцільним. З квітня 2025 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, вказавши, що дійсно вони з позивачкою протягом року проживають окремо, між ними часто виникають конфлікти, однак його поведінка спровокована діями [PERSON] . Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно із ухвалою від 04.03.2026, суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її в порядку загального позовного провадження. 02 квітня 2026 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. В судовому засіданні 15.04.2026 відповідач позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить інтересам сторін та інших осіб, тому суд приймає визнання позову та доходить висновку про можливість ухвалення рішення у даній справі. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як установив суд зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.07.2012, сторони зареєстрували шлюб 18.07.2012 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 92. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу - [PERSON] , після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 7). Згідно зі свідоцтвами про народження серій [NUMBER] від 03.01.2013, [NUMBER] від 24.05.2016 р.н., [NUMBER] від 12.02.2019, у батьків [PERSON] та [PERSON] народилися [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 10, 12). Діти зареєстровані за місцем реєстрації матері [PERSON] , про що свідчать відповідні витяги з Реєстру територіальної громади (а.с. 4, 9, 11, 13). На підтвердження неможливості збереження сім`ї та наявності фактів агресивної поведінки відповідача, яка негативно впливає як на неї, так і на дітей, позивачка надала термінові заборонні приписи (а.с. 14, 25). Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: заслухавши сторін, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що між сторонами припинилися сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. В силу вимог ч. 2 ст. 111 СК України, суд термін на примирення не надавав, оскільки встановив, що мало місце вчинення домашнього насильства з боку відповідача. Позивачка просить залишити неповнолітніх дітей на проживанні з нею, а відповідач заперечень з цього приводу не висловлював, тобто спору з даного приводу між сторонами не має, тому [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати з матір`ю, позивачкою по справі. [PERSON] просить також після розірвання шлюбу не змінювати їй прізвище на дошлюбне, що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд уважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір`ю, якій прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141, 142 ЦПК України. При цьому враховує, що позивачка в судовому засіданні просила сплачений нею судовий збір залишити за нею та з відповідача не стягувати. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110 - 114 СК України,

Outcome: approved