Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.03.2023 року між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 200312984007, за умовами якого відповідачці надано кредит у сумі 5 000,00 грн, який пізніше було збільшено до 25 000,00 грн. Позивач зазначає, що грошові кошти були надані відповідачці, однак остання зобов`язання за договором належним чином не виконала. Унаслідок порушення умов договору, за розрахунком позивача станом на 30.10.2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 36 201,56 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом 24 993,91 грн, заборгованості за процентами 11 207,65 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки зазначену заборгованість, а також понесені судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Ухвалою суду від 04 березня 2026 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві позивач просив розглянути справу за відсутності його представника. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток за відомими суду адресами її проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційному вебсайті Судової влади України. З огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, належне повідомлення відповідачки про розгляд справи та її повторну неявку у судове засідання без повідомлення причин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що 28.03.2023 між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 200312984007. Відповідно до умов договору відповідачці надано кредит у розмірі 5 000,00 грн, який у подальшому було збільшено до 25 000,00 грн (а.с. 19-37, 42). Станом на 30 жовтня 2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 36 201,56 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом 24 993,91 грн та заборгованості за процентами 11 207,65 грн (а.с. 43-46). Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також ті, що є обов`язковими відповідно до закону (стаття 628 ЦК України). Згідно з частинами 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо інше не встановлено законом, а у разі укладення його за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Як убачається з матеріалів справи, відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим допустила утворення заборгованості. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України у разі прострочення повернення частини позики кредитор має право вимагати дострокового повернення всієї суми заборгованості та процентів. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання та зобов`язаний сплатити суму боргу. Оцінивши наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 28 березня 2023 року у розмірі 36 201,56 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом 24 993,91 грн; заборгованості за процентами 11 207,65 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 662,40 грн підлягає стягненню з відповідачки на його користь.

Outcome: approved