Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання дій неправомірними, визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради. За змістом позовних вимог позивачі просять: визнати дії виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо віднесення квартири [ADDRESS] до фонду житла для тимчасового проживання неправомірними; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради 23.07.2008 року № 537 «Про формування фонду житла для тимчасового проживання громадян» в частині включення до фонду житла для тимчасового проживання громадян квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в 1990 році позивачі були вселені у кімнату [ADDRESS] та постійно проживають за вказаною адресою, користуються і сплачують за житлово-комунальні послуги. З листа виконавчого комітету від 03.09.2025 року позивачам стало відомо, що кімната [ADDRESS] включена до фонду житла для тимчасового проживання громадян на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради «Про формування житла для тимчасового проживання громадян» № 537 від 23 липня 2008 року. Разом з тим, пунктом 4 Порядку формування фондів житла для тимчасового проживання, затвердженого постановою КМУ № 422 від 31 березня 2004 року передбачено вичерпний перелік шляхів формування фондів житла для тимчасового проживання органами місцевого самоврядування. В цьому ж пункті Порядку передбачено, що до фондів житла для тимчасового проживання можуть бути включені тільки вільні житлові приміщення. Натомість, на час створення фонду житла для тимчасового проживання на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради «Про формування житла для тимчасового проживання громадян» № 537 від 23 липня 2008 року кімната [ADDRESS] не була вільною, тому підстави для її віднесення до житлових приміщень, з яких формується фонд житла для тимчасового проживання, відсутні. Ухвалою від 10 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 22.10.2025 року від представника виконавчого комітету Житомирської міської ради Чернюк А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяв в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що на підставі листа виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів від 30.12.1990 року № 18/2365 сім`ю [PERSON] в складі трьох чоловік було заселено тимчасово, до отримання житлової площі без права прописки в кімнату [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 23.07.2008 року № 537 Про формування фонду житла для тимчасового проживання громадян кімнату [ADDRESS] включено до Переліку будинків, квартир, кімнат віднесених до фонду житла для тимчасового проживання громадян. Вказує, що кімната [ADDRESS] належать до фонду житла для тимчасового проживання громадян, цей фонд призначений для тимчасового забезпечення житлом громадян у випадках, передбачених законодавством. Зазначена кімната не була надана [PERSON] та його сім`ї на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради у постійне користування з видачею ордера на вселення. Він проживав там тимчасово на підставі листа. У відповідності до ст. 58 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно зі ст. 43 Житлового кодексу Української РСР, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Таким чином, жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання громадян не надавались як постійне житло громадян, які потребували поліпшення житлових умов, на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради (а.с.48-51). Ухвалою від 29.01.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі та їх представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволення позовних вимог. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23 липня 1988 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.29). Відповідно до листа №18/2365 від 30 грудня 1990 року вбачається, що виконавчий комітет Житомирської міської ради народних депутатів Житомирської області надає дозвіл на вселення сім`ї [PERSON] , яка складається з трьох осіб, в кімнату [ADDRESS] , тимчасово до отримання житлової площі без права прописки (а.с.12). На підставі листа виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів Житомирської області №18/2365 від 30 грудня 1990 року на ім`я [PERSON] , як квартиронаймача квартири [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.24). Згідно довідок ПП «Керуюча компанія «Смарт Сервіс» вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживають без реєстрації з 30.12.1990 року за адресою: [ADDRESS] та заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за вказаною адресою немає (а.с.13,14,15,25). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 537 від 23 липня 2008 року «Про формування фонду житла для тимчасового проживання громадян», квартиру [ADDRESS] включено до Переліку будинків, квартир, кімнат віднесених до фонду житла для тимчасового проживання громадян (а.с.16-19). Як вбачається з довідки Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області, яка видана [PERSON] , останній дійсно працював в Богунському РВ УМВС України в Житомирській області та на даний час є пенсіонер МВС. У вказаній довідці також зазначено, що [PERSON] та його дружина [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . В бувшому гуртожитку, який на даний час являється службовим приміщенням Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області (а.с.23). Витягом з реєстру Житомирської територіальної громади від 29.08.2025 року підтверджено, що [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Дата реєстрації місця проживання 10 грудня 1987 року (а.с.8). Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчив, що з 1996 року є сусідом [PERSON] та [PERSON] , які постійно проживають у квартирі [ADDRESS] . Іншого житла вони не мають. Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статей 132-1, 132-2 Житлового кодексу України, до жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відносяться жилі приміщення, пристосовані для тимчасового проживання громадян, які не мають або втратили постійне місце проживання. При цьому формування фондів житла для тимчасового проживання здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок формування фондів житла для тимчасового проживання і Порядок надання, користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 422 (далі - Порядок). Відповідно до п.4 Порядку (в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин), фонди житла для тимчасового проживання формуються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, Київською і Севастопольською міськдержадміністраціями шляхом: будівництва нового житла; реконструкції існуючих житлових будинків та гуртожитків, а також переобладнання нежитлових будинків у житлові; передачі житла у комунальну власність; придбання житла. До фондів житла для тимчасового проживання можуть бути включені тільки вільні житлові приміщення. Згідно з частиною третьою статті 9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Вбачається, що позивач разом зі своєю сім`єю на підставі дозволу виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів Житомирської області в 1990 році був вселений до кімнати [ADDRESS] і саме з цього часу позивач постійно проживає у вказаному житлі, несе витрати на його утримання, сплачує комунальні послуги. Також суд звертає увагу, що на ім`я [PERSON] , як квартиронаймача квартири [ADDRESS] був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Отже, станом на дату прийняття рішення про віднесення житла позивача до фонду для тимчасового проживання громадян відповідачу було достовірно відомо, що таке житло не є вільним, у вказаному житлі фактично проживає сім`я [PERSON] . Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем не було дотримано встановленого законодавством Порядку формування фондів житла для тимчасового проживання, оскільки спірна кімната не була вільною, а тому позов підлягає задоволенню. Доводи відповідача не спростовують доводів позивачів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved