Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-08 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд з позовом про стягнення з АТ "Сенс банк" суми грошового переказу. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що він є клієнтом АТ "Сенс банк", в якому користується банківськими послугами та має рахунок у форматі IBAN№ [NUMBER] . 28.12.2019 позивач одружився на громадянці Російської Федерації [PERSON] ( [INFO] ). 30.03.2022 дружина позивача, знаходячись на території України, законно проживаючи в Україні на підставі Посвідки на тимчасове проживання за допомогою онлайн-банкінгу з власного грошового рахунку АО «АЛЬФА - БАНК» (реквізити: 107078, г. Москва, ул. Каланчевская, д. 27 к/сч 30101810200000000593 в ГУ Банка России по ЦФО БИК 044525593 ИНН 7728168971) здійснила онлайн переказ власних грошових коштів в розмірі 3 000 (три тисячі) Євро на рахунок № [NUMBER] , відкритого АТ «СЕНС БАНК» на ім`я позивача. Проте, згідно офіційної відповіді відповідача на запит позивача від 11.05.2023 №19057-17.5-б/б вищевказані кошти не були перераховані на рахунок позивача, оскільки відповідно до інформації, зазначеної в Swift-повідомленні, відправник переказу зареєстрований або місце проживання якого в Російській Федерації, платіж не був зарахований на рахунок, а зазначений переказ обліковується на рахунку [NUMBER] (для нез`ясованих сум) на підставі Постанови НБУ №18 від 24.02.2022 та буде обліковуватись там до подальшого розпорядження НБУ. Позивач заперечує проти таких доводів відповідача, оскільки в паспорті громадянина Російської Федерації дружини позивача ( [PERSON] ) вказана дата останнього перетину державного кордону на в`їзд в Україну через пункт пропуску «Бачівськ» (№590800) - 15.02.2022, а після цієї дати дружина заявника не виїжджала з України. З 09.06.2020 вона має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . 07.06.2023 листом відповідач повідомив позивача, що оскільки у його дружини ( [PERSON] ) відсутня посвідка на постійне проживання, то банк не вважає її резидентом з точки зору українського законодавства і правові підстави для зарахування переказу відсутні у зв`язку з тим, що заявником не була надана посвідка на постійне місце проживання на території України. 08.03.2024 дружина позивача ( [PERSON] ) отримала Посвідку на постійне проживання № [NUMBER] . Крім того, 26.11.2019 [PERSON]. була зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків під номером [NUMBER] , що підтверджується карткою платника податків. З 07.04.2021 по 06.04.2022 дружина позивача проживала в Україні на підстави Посвідки на тимчасове проживання в Україні № [NUMBER] . Також, з 06.10.2020 по 15.03.2023 вона здійснювала в Україні підприємницьку діяльність, була зареєстрована як фізична особа підприємець та сплачувала податки. За таких підстав, позивач просить стягнути з АТ «СЕНС БАНК» на його користь суму грошового переказу від 30.03.2022 в розмірі 3 000 Євро, здійснений його дружиною [PERSON] за допомогою онлайн банкінгу та який обліковується на спеціальному рахунку №3720. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідач АТ "Сенс банк" надіслав відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки ініціатор переказу [PERSON] на момент здійснення спірного переказу (30.03.2022) є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується паспортом № [NUMBER] з правом тимчасового проживання на території України в період з 07.04.2021 по 06.04.2022 відповідно до посвідки на тимчасове проживання № [NUMBER] , що не є підтвердженням постійного проживання в Україні. Відповідно інформації, зазначеної в сіфт-повідомленні спірного переказу (Reference: 220401COBADEFFEXXX1857386434), його отримано Банком 01.04.2022 (п. 32А) та відправником (замовником переказу) зазначено: [PERSON] , [ADDRESS] (п. 50К). Тимчасове перебування на території іншої країни не позбавляє громадянина постійного місця проживання та не є підставою для скасування його реєстрації, а жодного документу, на підтвердження того, що на момент надсилання спірного переказу громадянка Російської Федерації, яка має право тимчасово проживання в Україні, [PERSON]. була знята з реєстрації постійного місця проживання у Російській Федерації Позивачем не надано. Позивач надіслав відповідь на відзив на позовну заяву. Просить задовольнити позов, оскільки його дружина мала статус резидента України на момент здійснення грошового переказу та постійно проживала в Україні. Також відповідач АТ "Сенс банк" надіслав заперечення (на відповідь на відзив). Просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що наявність реєстраційного номера облікової картки платника податків не є підтвердженням резидентності України, оскільки таку реєстрацію можуть мати й іноземці та особи без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні. Наявність зареєстрованого місця проживання не є підтвердженням резидентності іноземця, оскільки іноземець та особа без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, незалежно від наявності в неї статусу резидента України, мають зареєструвати своє місце проживання на її території. [PERSON]. отримала право постійного проживання в Україні лише 08.03.2024 (майже через два роки після здійснення спірного переказу). Отже на момент здійснення спірного переказу він підпадав під обмеження, встановлені у п.п.2 п. 17 Постанови Національного банку України №18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», тож дії банку є правомірними. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. [PERSON] є клієнтом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», в якому користується банківськими послугами та має рахунок у форматі IBAN № [NUMBER] , що підтверджується відповідною Довідкою про банківські реквізити, виданою банком. 28.12.2019 [PERSON] одружився на громадянці Російської Федерації [PERSON] ( [INFO] ), що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . 30.03.2022 на рахунок Позивача № [NUMBER] [PERSON]. було відправлено переказ в сумі 3 000,00 Євро з рахунку № [NUMBER] , відкритому у АО «АЛЬФА-БАНК» (реквізити: «107078, г. Москва, ул. Каланчевская, д. 27 к/сч 30101810200000000593 в ГУ Банка России по ЦФО БИК 044525593 ИНН 7728168971»), який на виконання Постанови Національного банку України №18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» не було зараховано на рахунок отримувача, а обліковується на рахунку 3720 (для нез`ясованих сум) до подальшого розпорядження НБУ. Згідно відповіді АТ "Сенс банк" на запит позивача від 11.05.2023 №19057-17.5-б/б вищевказані кошти не були перераховані на рахунок позивача, оскільки відповідно до інформації, зазначеної в Swift-повідомленні, відправник переказу зареєстрований або місце проживання якого в Російській Федерації, платіж не був зарахований на рахунок, а зазначений переказ обліковується на рахунку [NUMBER] (для нез`ясованих сум) на підставі Постанови НБУ №18 від 24.02.2022 та буде обліковуватись там до подальшого розпорядження НБУ. 07.06.2023 листом АТ "Сенс банк" повідомив позивача, що оскільки у його дружини ( [PERSON] ) відсутня посвідка на постійне проживання, то банк не вважає її резидентом з точки зору українського законодавства і правові підстави для зарахування переказу відсутні у зв`язку з тим, що заявником не була надана посвідка на постійне місце проживання на території України. 29.07.2025 позивач звернувся до Національного банку України і просив зобов`язати АТ «СЕНС БАНК» перерахувати на розрахунковий рахунок у форматі IBAN № [NUMBER] , відкритий в АТ «СЕНС БАНК» на ім`я [PERSON] , грошовий переказ в сумі 3 000 Евро здійснений його дружиною [PERSON] 30.03.2022 за допомогою онлайн банкінгу, та який обліковується на спеціальному рахунку №3720. Згідно відповіді від 25.08.2025 №14-0005/65286 Національний банк України повідомив позивача, що усі питання, які виникають внаслідок укладених договорів, вирішуються сторонами, а у випадку недосягнення домовленості спори розглядаються у судовому порядку. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає, що його дружина мала статус резидента України на момент здійснення грошового переказу та постійно проживала в Україні, оскільки в паспорті громадянина Російської Федерації дружини позивача ( [PERSON] ) вказана дата останнього перетину державного кордону на в`їзд в Україну через пункт пропуску «Бачівськ» (№590800) - 15.02.2022, а після цієї дати дружина заявника не виїжджала з України. З 09.06.2020 вона має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Крім того, 08.03.2024 дружина позивача ( [PERSON] ) отримала Посвідку на постійне проживання № [NUMBER] . Крім того, 26.11.2019 [PERSON]. була зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків під номером [NUMBER] , що підтверджується карткою платника податків. З 07.04.2021 по 06.04.2022 дружина позивача проживала в Україні на підстави Посвідки на тимчасове проживання в Україні № [NUMBER] . Також, з 06.10.2020 по 15.03.2023 вона здійснювала в Україні підприємницьку діяльність, була зареєстрована як фізична особа підприємець та сплачувала податки. Суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до положень ч. 1 ст. 2, п. 4 ст. 7, ч. 2, ч. 6 ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України (Закону). НБУ встановлює для банків правила проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності, захисту інформації, коштів та майна. НБУ видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб. Нормативно-правові акти НБУ видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Відповідно до п.17 Постанови Національного банку України №18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану»: Уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: 1) з використанням російських рублів та білоруських рублів; 2) учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь; 3) для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь. Судом встановлено, що ініціатор переказу [PERSON] на момент здійснення спірного переказу (30.03.2022) є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується паспортом № [NUMBER] з правом тимчасового проживання на території України в період з 07.04.2021 по 06.04.2022 відповідно до посвідки на тимчасове проживання № [NUMBER] , що не є підтвердженням постійного проживання в Україні . Згідно Митного кодексу та Закону України «Про валюту та валютні операції» (п.п. 33 та 50). Нерезидентами є фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України ; Резиденти - фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном. Посвідка на тимчасове проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні. Відповідно інформації, зазначеної в сіфт-повідомленні спірного переказу (Reference: 220401COBADEFFEXXX1857386434), його отримано Банком 01.04.2022 (п. 32А) та відправником (замовником переказу) зазначено: [PERSON] , [ADDRESS] (п. 50К). Суд вважає, що тимчасове перебування на території іншої країни не позбавляє громадянина постійного місця проживання та не є підставою для скасування його реєстрації, а жодного документу, на підтвердження того, що на момент надсилання спірного переказу громадянка Російської Федерації, яка має право тимчасово проживання в Україні, [PERSON]. була знята з реєстрації постійного місця проживання у Російській Федерації Позивачем не надано. Оскільки під час отримання спірного переказу у Банка були підстави вважати особу відправника переказу такою, що має постійне місце проживання в Російській Федерації, то ж на законних підставах, враховуючи те, що в Україні досі триває воєнний стан, на виконання Постанови НБУ №18 здійснив перерахування та облік спірних коштів на рахунок 3720 (для нез`ясованих сум) до подальшого розпорядження НБУ, якого наразі ще немає , чим не порушив права та інтереси позивача. Доводи позивача щодо реєстрації його дружини в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідно до п. 70.1 ст. 70 Податкового кодексу України Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр). До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України, або набули статусу електронного резидента (е-резидента). Таким чином, наявність реєстраційного номера облікової картки платника податків не є підтвердженням резидентності України, оскільки таку реєстрацію можуть мати й іноземці та особи без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні. Посилання позивача на наявність у його дружини зареєстрованого місця проживання також є неспроможними, оскільки відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах , зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Отже іноземець та особа без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, незалежно від наявності в неї статусу резидента України, мають зареєструвати своє місце проживання на її території. То ж наявність зареєстрованого місця проживання не є підтвердженням резидентності іноземця. [PERSON]. здійснювала переказ на рахунок свого чоловіка не як суб`єкт господарювання, а як фізична особа, яка на момент здійснення такого переказу не мала права постійного проживання на території України, що підтверджується всім вищенаведеним та наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, [PERSON]. отримала право постійного проживання в Україні лише 08.03.2024 (майже через два роки після здійснення спірного переказу). Оскільки на момент здійснення спірного переказу він підпадав під обмеження, встановлені у п.п.2 п. 17 Постанови Національного банку України №18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», суд вважає, що дії банку є правомірними, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed