Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернулася з позовом, у якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1439-8278, укладеним між [PERSON] та ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» 26.08.2024 року, у розмірі 10577,50 грн, що складається з 2500 грн заборгованості за тілом кредиту, 7297,50 грн заборгованості за процентами, 760 грн заборгованості за штрафами. Мотивувала позовні вимоги тим, що 26.08.2024 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1439-8278. Згідно умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 2500 грн; строк кредитування 365 днів; базовий період 21 день; комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту; пільгова відсоткова ставка 1% в день; знижена відсоткова ставка 1% в день; стандартна відсоткова ставка 1% в день, яка застосовується протягом перших 180 днів; стандартна відсоткова ставка 0,75% в день, яка застосовується протягом наступного строку кредитування. ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору, однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув кредитні кошти позивачу, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в договорі. Враховуючи наведене, просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 19.02.2026 року позовну заяву залишено без руху, стороні позивача надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних у такій. 25.02.2025 року Пустомитівським районним судом Львівської області отримано заяву представника позивача Сміщук А.О., якою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою від 26.02.2026 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом скерування поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог статті 178 ЦПК України, без поважних причин. В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до частини 8 статті 178 та частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов 'язків та оформлена в електронній формі. В силу статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом встановлено, що 26.08.2024 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 1439-8278 шляхом підписання одноразовими електронним ідентифікатором А4066 такого, додатків № 2 до нього, правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих послуг), внаслідок чого відповідач отримав кошти на задоволення особистих потреб у виді встановленого кредитного ліміту за кредитним договором у розмірі 2500 грн. строком на 365 днів, базовий період кредитування 21 день, за сплатою комісії за видачу кредиту 15% від суми кредитування, 1 % на день за пільговою відсотковою ставкою, 1 % на день за зниженою відсотковою ставкою, 1% в день за стандартною відсотковою ставкою, яка застосовується протягом перших 180 днів, 0,75% в день за стандартною відсотковою ставкою протягом наступного строку кредитування. Так, позивач здійснив перерахування коштів відповідачу в розмірі 2500 грн відповідно до умов кредитного договору на банківську карту № [NUMBER] , яка вказана відповідачем особисто при укладенні договору, що підтверджується квитанцією № 2508816196 від 26.08.2024 року та довідкою про перерахування суми кредиту № 1439-8278 від 26.08.2024 року. Таким чином, судом встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання за електронним кредитним договором № 1439-8278 від 26.08.2024 року. Із розрахунку заборгованості за договором № 1439-8278 від 26.08.2024 року вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 19.01.2026 року становить 10577,50 грн, що складається з 2500 грн заборгованості за тілом кредиту, 7297,50 грн заборгованості за процентами, 760 грн заборгованості за штрафами. Однак, суд не може в повній мірі погодитися з наданим позивачем розрахунком заборгованості, виходячи з наступного. Окрім заборгованості за тілом кредиту та відсотками, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 760 грн заборгованості за штрафами. Разом з тим, у відповідності до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно зі статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, заявлена представником позивача заборгованість за штрафами в розмірі 760 грн не підлягатиме стягненню з відповідача на користь позивача. Крім цього, з розрахунку заборгованості судом встановлено, що позивачем 19.09.2024 року сплачено 490 грн в якості погашення заборгованості за штрафами, які не підлягають стягненню. Відтак, сплачена відповідачем сума у розмірі 490 грн в якості погашення заборгованості за штрафами підлягатиме перерахуванню в якості погашення заборгованості за процентами. З огляду на викладене вище, у [PERSON] станом на 19.01.2026 року наявна заборгованість перед ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» у розмірі 9307,50 грн, що складається з 2500 грн заборгованості за тілом кредиту, 6807,50 грн заборгованості за процентами (7297,50 грн - 490 грн.). Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1439-8278 від 26.08.2024 року в розмірі 9307,50 грн, що складається з 2500 грн заборгованості за тілом кредиту, 6807,50 грн заборгованості за процентами. За статтею 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн.

Outcome: partial