Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить cтягнути з [PERSON] заборгованість по орендній платі за землю згідно договору оренди землі від 11.12.2023 року, укладеного між Калуською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «КДК+» на земельну ділянку з кадастровим номером 2610400000:03:001:0050, за період з 20.06.2025 по 23.10.2025 в сумі 221 678,99 грн. та судовий збір, сплачений управлінням земельних відносин Калуської міської ради за подання позовної заяви. Позов мотивує тим, що 11.12.2023 року між Калуською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «КДК+» укладено договір оренди землі на земельну ділянку площею 1,8474 га з кадастровим номером 2610400000:03:001:0050. Державна реєстрація права оренди даної земельної ділянки, на підставі вищевказаного договору оренди землі була здійснена 10.01.2024 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого в оренду передалася земельна ділянка площею 1,8474 га. Пунктом 3 договору передбачено, що на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна Орендаря - будівлі та споруди. Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки на дату укладання договору становить 15 680 772,98 грн. (п. 4 Договору). Вищевказаний договір укладено строком до 30.11.2028 року (включно). Відповідно до п. 8 договору, орендна плата нараховується в розмірі 548 827,05 грн. в рік. При цьому пунктом 9 договору оренди землі передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі. Згідно з витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2610400000:03:001:0050 станом на 2025 рік становить 18 457 447,40 грн.. Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна будівлі та споруди, які розташовані на [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1622299426104), від 20.06.2025 на праві власності належали [PERSON] (номер відомостей про речове право: 60458030). Починаючи з 24.10.2025, право власності на вищевказані будівлі та споруди належить [PERSON] . Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 2610400000:03:001:0050. Згідно положень ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається. В ст. 377 Цивільного кодексу України закріплено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Одночасно згідно з частиною 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Отже, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки орендаря, у тому числі зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Таким чином, 20.06.2025 право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 2610400000:03:001:0050 перейшло від ТОВ «КДК+» до [PERSON] з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме з 20.06.2025 та автоматично виникло зобов`язання зі сплати орендної плати за період з 20.06.2025 по 23.10.2025. Відповідно до інформації фінансового управління Калуської міської ради за період з 20.06.2025 по 23.10.2025 від [PERSON] коштів від сплати орендної плати до бюджету Калуської міської територіальної громади не надходило. Враховуючи вказані обставини, за період з 20.06.2025 по 23.10.2025 відповідач зобов`язаний сплатити на користь Калуської міської ради заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою площею 1,8474 га кадастровий номер 2610400000:03:001:0050 у розмірі 221 678,99 грн. Ухвалою судді від 07.01.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання подала заяву, згідно якої вимоги позовної заяви підтримала повністю, просила його задовольнити в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подала, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений продату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка, хоча і була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву на позов не подавала, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору. За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Судом встановлено, що 11.12.2023 року між Калуською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «КДК+» укладено договір оренди землі на земельну ділянку площею 1,8474 га з кадастровим номером 2610400000:03:001:0050. Державна реєстрація права оренди даної земельної ділянки, на підставі вищевказаного договору оренди землі була здійснена 10.01.2024 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з п. 1 договору Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код КВЦПЗ 11.02) з кадастровим номером 2610400000:03:001:0050, яка розташована на [ADDRESS] . Відповідно до п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 1,8474 га. Відповідно до п. 3 договору передбачено, що на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна Орендаря - будівлі та споруди. Відповідно до п.4 Договору нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки на дату укладання договору становить 15 680 772,98 грн.. Вищевказаний договір укладено строком до 30.11.2028 року (включно). Відповідно до п. 8 договору, орендна плата нараховується в розмірі 548 827,05 грн. в рік. Відповідно з пунктом 9 договору оренди землі передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі. Згідно з витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2610400000:03:001:0050 станом на 2025 рік становить 18 457 447,40 грн. Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна будівлі та споруди, які розташовані на [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1622299426104), від 20.06.2025 на праві власності належали [PERSON] (номер відомостей про речове право: 60458030). Починаючи з 24.10.2025, право власності на вищевказані будівлі та споруди належить [PERSON] . Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 2610400000:03:001:0050. Згідно положень ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається. В ст. 377 Цивільного кодексу України закріплено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Згідно положень ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається. За положеннями статті 141 ЗК України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Згідно з частиною 3, 4 статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Одночасно згідно з частиною 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Як зазначено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 05.02.2020 у справі № 914/393/19 у розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні. Отже, після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки орендаря, у тому числі зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Зазначена правова позиція щодо переходу прав і обов`язків землекористувача при відчуженні нерухомості підтверджується і судовою практикою Верховного Суду, зокрема викладена в постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/3655/17, від 07.11.2018 у справі №910/20774/17 у подібних правовідносинах. При цьому Верховний Суд наголосив, що у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, не залежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі (п. 20-23 Постанови). Таким чином, 20.06.2025 право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 2610400000:03:001:0050 перейшло від ТОВ «КДК+» до [PERSON] . Враховуючи викладене вище, з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме з 20.06.2025 у відповідачки автоматично виникло зобов`язання зі сплати орендної плати за період з 20.06.2025 по 23.10.2025. Відповідно до розрахунку суми боргу за договором оренди від 11.12.2023 за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2610400000:03:001:0050 за період з 20.06.2025 по 23.10.2025 сума боргу складає 221 678,99 грн.. Відповідно до інформації фінансового управління Калуської міської ради за період з 20.06.2025 по 23.10.2025 від [PERSON] коштів від сплати орендної плати до бюджету Калуської міської територіальної громади не надходило, а тому, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь Калуської міської ради слід стягнути 221 678,99 грн. заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди від 11.12.2023 за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2610400000:03:001:0050 за період з 20.06.2025 по 23.10.2025. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідачки. На підставі викладеного, ст.131-1 Конституції України, Закону України «Про прокуратуру», Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 24, 204, 526, 610, 627, 628 ЦК України, ст.ст. 116, 120, 206 ЗК України,

Outcome: approved