Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

До суду 13.04.2026 надійшла подана у електронній формі заява [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] , про видачу обмежувального припису. На обґрунтування вимог зазначає, що звернулася до суду у зв`язку з протиправною поведінкою [PERSON] , з яким проживала раніше. Після припинення їх стосунків він почав систематично погрожувати заявниці, чинити психологічний тиск та переслідувати її. Він погрожує їй, що створює реальну загрозу її життю та здоров`ю. У зв`язку з його діями вона була змушена залишити місце проживання, оскільки боюся за своє життя і здоров`я, а також за безпеку дитини. Ухвалою від 14.04.2026 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку окремого провадження на 15.04.2026. Заявниця у судове засідання не з`явилася, у заяві вказала, що просить розгляд спровести без її участі у зв`язку із неможливістю з`явитися до суду, так як не перебуває за місцем свого проживання. Заінтересована особа [PERSON] до суду не з`явився про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідив матеріали справи, оцінив їх у сукупності та взаємозв`язку і встановив такі обставини. Після припинення стосунків між [PERSON] та [PERSON] , останній почав систематично погрожувати заявниці, чинити психологічний тиск та переслідувати її. Він телефонує їй та заявляє, що буде шукати її всюди, неодноразово приходив до домоволодіння за адресою, де вона проживає разом із дитиною, перебував на території без дозволу та намагався проникнути до будинку. Останнім часом він самовільно змінив замки у будинку, хоча не є власником житла, не зареєстрований за цією адресою та не має жодних законних підстав користування цим житлом. У зв`язку з цим вона разом із дитиною не має можливості потрапити до будинку. Під час його візитів вона неодноразово помічала, що він перебуває у стані, схожому на наркотичне сп`яніння, поводить себе неадекватно та агресивно, що викликає у неї реальний страх за її безпеку та безпеку її дитини. Також він продовжує погрожувати їй, що створює реальну загрозу життю та здоров`ю. Будинок належить її матері, однак заявниця та її дитина зареєстровані за даною адресою та мають законне право там проживати. У зв`язку з діями [PERSON] вона була змушена залишити місце проживання, оскільки боїться за своє життя і здоров`я, а також за безпеку дитини. Вказані факти підтверджуюються долученими до матеріалів справи копіями аудіо і відеозаписів, на яких зафіксовано погрози що висловлюються [PERSON] в сторону [PERSON] , що свідчить про те, що життя і здоров`я заявниці, зокрема, психічне та фізичне, перебувають під постійною загрозою. Відтак систематичні випадки насильницьких дій заінтересованої особи щодо заявниці, приниження честі та гідності заявниці, а також психоемоційна неврівноваженість заінтересованої особи свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявниці. Заявниця постійно переживає за своє життя та здоров`я, життя і здоров`я своєї дитини, а заінтересована особа систематично продовжує свої неправомірні дії, чим завдає заявниці постійних душевних страждань. Відповідно до положень статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є кривдником заявниці [PERSON] , своєї колишньої співмешканки (цивільної дружини), по відношенню до якої ним вчинено домашнє насильство. З цих підстав та з врахуванням наявних ризиків до нього слід застосувати обмежувальний припис, з встановленням заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладенням на нього терміном на три місяці обов`язків, про які вказує заявниця у своїй заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 цього Кодексу про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved