Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-02 00:00:00

АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" подано до суду позов з вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями в розмірі 132558,92 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б\\н від 02.07.2018 р. та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Клієнт не міг приєднатися до іншої редакції і саме ця редакція надається до позовної заяви, оскільки це умови публічного договору, то суд має можливість самостійно перевірити відповідність умов та тарифів, що додаються до позовної заяви, та умов та тарифів на сайті банку, що діяли на дату підписання заяви. З моменту підписання відповідачем заяви, між Банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч.1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшувався, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку і Випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту, відповідач отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строком дії 05/22, тип Універсальна. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. Отже, відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. У процесі користування кредитним рахунком клієнту були завжди доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитної картки, які банк постійно пропонує клієнту для ознайомлення огляду кожного наступного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни. Також, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту 02.07.2018 р., в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитуванню по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. У процесі користування рахунком 08.06.2022 року відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, додатково погоджено суттєві умови користування кредитним рахунком. Вказану заяву підписано у системі самообслуговування Приват24, за допомогою ОПТ пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу використання ОПТ пароля в якості простого електронного підпису, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. При цьому на момент підписання зазначеної вище заяви, заборгованість відповідача становила 132342,54 грн. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитну картку до нього, а відповідач отримуючи кредитну картку фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 06.08.2024 року має заборгованість 132558,92 грн., яка складається з наступного: 132317,54 грн. заборгованість за тілом кредиту; 241,38 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Ухиляючись від виконання своїх зобов`язань, не погашаючи заборгованість за Договором про надання банківських послуг, відповідач порушує законні права та інтереси АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позивач просить стягнути суму заборгованості та судові витрати, надав клопотання про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явилася, була неодноразово належним чином повідомлена судовими повістками та оголошенням про виклик у суд, відповідно до ст.128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про розгляд справи шляхом надсилання повісток за місцем проживання та розміщення виклику про розгляд справи на офіційному веб-порталі «Судова влада України», веб-сторінка «https://ptr.dp.court.gov.ua». Підтвердженням в отриманні виклику є лист від відповідача, що надійшов до суду 03.10.2024 року, в яком зазначено, що вона проживає в с. Глушківка, Куп`янського району, Харківської області та доглядає за рідним батьком 1940 року народження. Відповідач зазначила, що у квітні 2022 року з її кредитної карти 4149439000812804 було викрадено грошові кошти в розмірі 128887,07 грн. та відкрито кримінальну справу за даним фактом. Перебуває в зоні бойових дій, де немає світла, інтернету, мобільного зв`язку, тому не має можливості зробити ксерокопії документів. Зобов`язується виплачувати позивачу заборгованість по 2000 грн. щомісячно. Жодних клопотань про забезпечення доказів з боку відповідача не надходило. Суд розглядає справу відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК за відсутністю сторін та постановляє рішення заочно. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку № б/н від 02.07.2018 року. У анкеті-заяві позичальника від 02.07.2018 року домовленості сторін щодо строку дії кредитного договору відсутні, розмір кредитного ліміту не визначено. Суду надано: розрахунок заборгованості за договором №б/н від 02.07.2018 року укладеним з відповідачем станом на 31.08.2019 року, відповідно до якого заборгованість становила 1100,00грн.; розрахунок заборгованості за договором №б/н від 02.07.2018 року укладеним з відповідачем станом на 06.08.2024 року, відповідно до якого заборгованість становила 132559,92 грн. Довідка про зміну умов кредитування, про видачу кредитної картки оформленої на відповідача з посиланням на договір без номеру, підтверджує зміну кредитного ліміту. Судом встановлено, відповідно до довідки про отриману банківську картку, тип Універсальна, відповідач отримував за кредитним договором №б/н від 02.07.2018 року. Випискою підтверджується користування карткою та кредитним лімітом. Таким чином суд приходить до висновку, відповідач був належним чином повідомлений про Умови та Правила надання банком послуг, отримував картку і здійснював операції по частковому погашенню кредитного ліміту, користуючись ним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частиною другою статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів і повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Крім того, 06.08.2022 року при підписанні відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, додатково погоджено суттєві умови користування кредитним рахунком. Вказану заяву підписано у системі самообслуговування Приват24, за допомогою ОПТ пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу використання ОПТ пароля в якості простого електронного підпису, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, отримавши кошти, користуючись ними, належним чином з умовами та правилами банківських послуг був ознайомлений, так як приєднався до них та проінформований про відсоткові ставки кредитування. Відповідно до наданих відповідачем документів, докази про те, що заборгованість, яка підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стосувалась саме кредитного договору б/н від 02.07.2018 року надані суду в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до Заяви, базова процентна ставка за кредитом не зазначена. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.9-2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» за невиконання чи неналежне виконання ВПО, визначеною частиною першою цієї статті, зобов`язань за кредитним договором та/або договором позики не нараховується неустойка (штраф, пеня), не настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та процентів річних від простроченої суми, не застосовуються інші санкції майнового характеру. 02.07.2018 року відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту, а 08.06.2022 року - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому на момент підписання зазначеної вище заяви, заборгованість відповідача вже становила 132342,54 грн. З наданих позивачем документів, відсутні відомості про вчинення відповідачем дій, спрямованих на вирішення питання щодо заборгованості. Не було укладено додаткової угоди до кредитного договору, не погоджено пільгові умови обслуговування, не здійснено реструктуризацію боргу. Оскільки відповідачем не надано суду документів, що підтверджують її пояснення в листі, не заявлено клопотання про витребування вказаних нею доказів, зобов`язання [PERSON] щомісячного погашення заборгованості, та згідно матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 132558,92 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за простроченими відсотками. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу право звернення до суду з позовом за нововиявленими обставинами або ж подання позовної заяви у кримінальному провадженні чи після винесення обвинувального вироку. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Розмір заборгованості, заявлений позивачем, визначений відповідно до вимог закону та умов договору. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved