Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачки [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року шлюб із відповідачкою розірвано. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року /справа №359/2449/18/ стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 30 березня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Зазначив, що зараз його матеріальне та сімейне становище змінилось. 26.04.2024 р. він був призваний на військову службу, однак під час служби він неодноразово отримував поранення, а саме 20.07.2024 р., 19.08.2024 р. та перебував на лікуванні та реабілітації, що підтверджується відповідними довідками. 13 січня 2024 року він одружився із [PERSON] .. На його утриманні перебуває його дружина [PERSON] та її донька [PERSON] . У дитини дружини [PERSON] наявне захворювання - міопія середнього ступеня очей, що потребує додаткових коштів на лікування. Вважає, що за вказаних обставин можливо зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] з 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/4 частини його заробітку (доходу) На підставі викладеного просить суд зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] з 1/3 до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2025 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (т.1 а.с.52). Відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що позивач має стабільний дохід, оскільки з липня по вересень 2024 р. його дохід становив 57 545.90 грн., із жовтня по грудень 2024 р. - 97889.21 грн., із січня по березень 2025 р. - 143 549.79 грн., він не довів зміни свого матеріального стану. Станом на червень 2025 р. позивач має заборгованість в розмірі 257 906.37 грн. Докази перебування на його утриманні дружини [PERSON] та її доньки [PERSON] відсутні. Витрати на їх спільну доньку [PERSON] не зменшились, дитина продовжує навчання, потребує повноцінного харчування, медичного обслуговування. Вона забезпечує основні потреби дитини самостійно, без допомоги позивача, позивач участі у вихованні дитини не приймає. Позовна заява є необґрунтованою, подана без належних доказів (т.1 а.с.118-122). У відповіді на відзив, поданій представником позивача - адвокатом Домарацькою М.С., позивач [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що не заперечує проти утримання своєї доньки [PERSON] , всі роки сплачував аліменти, і лише за останні роки утворилась заборгованість. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік", прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років у 2025 році становить 3 196.00 грн. За останній рік, розмір аліментів, який з нього стягується перевищує прожитковий мінімум майже в 10 разів. Лікування отриманих ним поранень потребує реабілітації та значних коштів (т.1 а.с.174-176). Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Домарацька М.С. у судове засідання не з`явились, представник позивача подала до суду заяви про розгляд справи без їх участі (т.2 а.с.10). Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Пустовойтов Р.Ю. у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином (т.2 а.с.82-83, 84-85), у відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» участі не брали. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 12 жовтня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року, яке набрало законної сили 11 вересня 2018 р. (т.1 а.с.8-9). Позивач та відповідачка мають неповнолітню доньку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.05.2016 р. (а.с.17). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 30 березня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] (т.2 а.с.107-108). 01 листопада 2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2018 р. видано виконавчий лист (т.1 а.с.15-16). Після постановлення вищевказаного рішення суду сімейне становище позивача змінилось, а також стан його здоров`я. 13 січня 2024 року позивач [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , який зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №07, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.01.2024 р., прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (т.1а.с.18). Згідно Актів про підтвердження фактичного місця проживання від 24.10.2025 р. та 13.11.2025 р., [PERSON] проживає в [ADDRESS] , з 05.08.2023 р. без реєстрації разом з дружиною [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с. 177, 220). [PERSON] являється донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.03.2012 р. (т.1 а.с.19). Згідно характеристики Дніпровської гімназії №26, виданої на [PERSON] , її біологічний батько [PERSON] не проявляє участі у житті та вихованні доньки (т.1 а.с.183). [PERSON] встановлено діагноз: міопія середнього ступеня обох очей, що підтверджується медичною довідкою від 08.08.2025 р. (т.1 а.с.225-226). Згідно довідки приватного підприємця [PERSON] [PERSON] знаходиться на лікуванні у лікаря ортодонта та їй встановлена брекет-система вартістю 20 000.00 грн. (т.1 а.с.219). Згідно наказу №16/к/тр від 27.10.2025 р. ТОВ "Сучасна вагонна компанія", припинено трудовий договір 31.10.2025 р. із дружиною позивача - [PERSON] (т.1 а.с.184). Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1859 військово-медичного клінічного центру Західного регіону, [PERSON] перебував на лікуванні у стаціонарі з 20.07.2024 р. по 31.07.2024 р., діагноз "Хронічний посттравматичний головний біль" (т.1 а.с.20-21). Згідно довідки в/ч [NUMBER] про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) старшого солдата [PERSON] від 27.08.2024 р. за №1715/167, [PERSON] отримав 19.08.2024 р. вогнепальну травму (19.08.2024), акубаротравму, вогнепально-осколкове не проникаюче поранення верхньої третини лівого передпліччя. Вогнепально- осколкове сліпе поранення задньої поверхні середньої третини лівої гомілки при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконанні бойових завдань у складі підрозділу в/ч [NUMBER] в районі [ADDRESS] внаслідок скидів вибухових боєприпасів з БПЛА (т.1 .а.с.26). Як вбачається із виписки №1426724 із медичної картки стаціонарного хворого хірургічного відділення №1 КНП «МКЛ №6» ДМР, [PERSON] перебував в стаціонарі на лікуванні із 20.08.2024 р. по 22.08.2024 р., діагноз "ВОСП м`яких тканин в/з лівого передпліччя, лівої гомілки (т.1 а.с.22-23). Згідно виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого №167477/797, [PERSON] перебував в стаціонарі на лікуванні із 22.08.2024 р. по 19.09.2024 р. в травматологічному відділенні КНП «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради із діагнозом: мінно-вибухова травма (19.08.2024 р.). Вогнепальні осколкові сліпі поранення лівої гомілки, лівого передпліччя з наявністю сторонніх тіл металевої щільності. Акубаротравма без пошкодження барабанної перетинки (т.1 а.с.24-25). Згідно Індивідуального реабілітаційного плану виписки із медичної карти №35546 стаціонарного хворого [PERSON] , виданого КНП "МКД №4" ДМР, [PERSON] перебував в стаціонарі на лікуванні із 01.10.2024 р. по 15.10.2024 р., діагноз: стан після МВТ (19.09.2024), вогнепальні осколкові сліпі поранення лівої гомілки, лівого передпліччя з наявністю сторонніх тіл металевої щільності. Акубаротравма без пошкодження барабанної перетинки, травматична невропатія лівого малогомілкового та великогомілкового нервів ліворуч з парезом лівої стопи. Симптом кубітального та карпального каналів праворуч. СПО (20.08.2024): ПХО вогнепальних ран лівої гомілки та лівого передпліччя, видалення стороннього тіла металевої щільності з лівої гомілки (т.1 а.с.27-29). Відповідно до довідки військово-лікарської комісії в/ч [NUMBER] від 06.11.2024 р. №9206, позивачу [PERSON] проведено медичний огляд ВЛК, діагноз та постанова ВЛК - стан після вибухової травми (19.08.2024 р.) - посттравматична невропатія лівого малогомілкового нерву з тимчасовим порушенням функції лівої нижньої кінцівки, парезом розгиначів лівої стопи. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 р. №370 поранення тяжкого ступеню. На підставі статті - графи ІІ Розкладу хвороб потребує реабілітаційного лікування у в/ч [NUMBER] (т.1 а.с.30). Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого №3676 стаціонарного відділення медичної реабілітації для учасників бойових дій КП "Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр "Солоний лиман", [PERSON] перебував на лікуванні з 11.11.2024 р. по 02.12.2024 р. (т.1 а.с.31-33). Згідно довідки військово-лікарської комісії від 28.12.2024 р. №11135, старший солдат [PERSON] призваний 26.04.2024 р. [INFO] . Проведено медичний огляд ВЛК при військовій частині [NUMBER] 28.12.2024 р. Діагноз: наслідки вибухової травми (19.08.2024), вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин лівого передпліччя з дефектом м`яких тканин, вогнепального осколкового поранення м`яких тканин лівої гомілки, післятравматичні нейропатії лівого малогомілкового, проксимального, серединного нервів, парезу розгиначів лівої стопи з помірним порушенням функції. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2004 р. №370, травма поранення тяжкого ступеня (т.1 а.с.24). Актом обстеження [PERSON] від 03.09.2025 р. «Євромед» шляхом проведення магнітно-резонансної томографії попереково-крижового відділу хребта винесено висновок: МР-ознаки дегенеративно-дистрофічних змін хребта у вигляді остеохондрозу 2 ст., спондилоартрозу 1 ст., протрузія диску (т.1 а.с.210). Згідно рентгенографії [PERSON] : попереково-крижовий відділ хребта в двох проекціях від 04.11.2025 р., встановлено діагноз: остеохондроз, спондильоз, спондилоартроз (т.1 а.с.217). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] на утримання доньки [PERSON] по виконавчому провадженню №57997213, заборгованість по аліментам станом на червень 2025 р. становить 257 906.37 грн. (т.1 а.с.147). Позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів до 1/4 частини на утримання дитини у зв`язку зі зміною матеріального, сімейного стану та стану здоров`я. До правовідносин сторін щодо зменшення розміру аліментів суд застосовує положення ст.192 СК України. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я та в інших випадках, передбачених СК України. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, підставами для зменшення розміру аліментів, мають бути зміна матеріального або сімейного стану платника аліментів, а також погіршення стану його здоров`я. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ч.1 ст. 81 ЦПК України. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на ту обставину, що на даний час змінився його сімейний та матеріальний стан, оскільки він уклав шлюб із [PERSON] , яка на даний час не працює, він проживає разом з дружиною [PERSON] та її донькою [PERSON] , які перебувають на його утриманні, також у нього погіршився стан здоров`я. Суд зазначає, що згідно ч.9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків. Отже, чинним законодавством визначений обов`язок кожного з батьків, т.б. як батька, так і матері, утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно прожитковий мінімум на дитину має забезпечуватись обома батьками. Як встановлено судом та підтверджено наявними у справі доказами з відповідача на утримання дитини за судовим рішенням стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Суд вбачає зміну сімейного стану платника аліментів позивача, у порівнянні зі станом на момент ухвалення судового рішення про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу на дитину, оскільки судом враховується те, що на утриманні позивача перебуває дружина [PERSON] та її донька [PERSON] , які проживають спільно. Відповідачка у відзиві на позовну заяву посилається на ту обставину, що позивач має стабільний дохід, доказів втрати працездатності не надано, вважає відсутні підстави для зменшення розміру аліментів. Суд не бере до уваги такі доводи відповідачки, враховуючи таке. Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] , будучи призваним на військову службу, отримав вогнепальну травму, наслідком якої являється вогнепальне осколкове сліпе поранення тканин лівого передпліччя з дефектом м`яких тканин, осколкове сліпе поранення м`яких тканин лівої гомілки, післятравматичну нейропатію лівого малогомілкового проксимального серединного нервів, парезу розгиначів лівої стопи з помірним порушенням функції, отриманого під час виконання службових (бойових) завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини. Отримана позивачем травма, згідно наказу МОЗ України від 04.07.2004 р. №370 віднесена до поранення тяжкого ступеня, що підтверджується довідкою ВЛК від 28.12.2024 р. №11135 (т.1 а.с.34). Позивачем надана медична документація, яка свідчить про погіршення стану його здоров`я, у зв`язку із отриманими травмами, пов`язаними з проходженням військової служби, що беззаперечно вимагає відповідного тривалого лікування та додаткових витрат на лікування. Суд враховує зміну стану здоров`я позивача у зв`язку із встановленими діагнозами відповідно до медичних документів, а також зміну його сімейного стану. Вищевказані обставини у сукупності являються підставою для зменшення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін. Доказів на підтвердження зміни матеріального стану позивачем не надано, однак, суд зазначає, що зміна сімейного стану та погіршення здоров`я позивача є самостійними підставами для зменшення розміру аліментів. Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік з 1 січня встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум становить 3196 грн. Згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів (т.1 а.с.147), з травня 2024 року по березень 2025 року із позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 3 910.11 грн. /травень 2024 р./, 3 910.11 грн. /червень 2024 р./, 19 181.97 грн. /липень 2024 р./, 19 181.97 грн. /серпень 2024 р./, 19 181.97 грн. /вересень 2024 р./, 32 629.74 грн. /жовтень 2024 р./, 32 629.74 грн. /листопад 2024 р./, 32 629.74 грн. /грудень 2024 р./, 47 849.93 грн. /січень 2025 р./, 47 849.93 грн. /лютий 2025 р./, 47 849.93 грн. /березень 2025 р./ щомісячно, що значно перевищує прожитковий мінімум на місяць на одну дитину віком від 6 до 18 років, який на 2025 рік становив 3196 грн., на 2026 рік становить 3512 грн. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що розмір аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) позивача буде достатнім, такий розмір забезпечить необхідні потреби неповнолітньої дитини сторін. Вирішуючи питання щодо розміру зменшення аліментів, суд вважає справедливим визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання дитини. Визначений розмір аліментів, на думку суду, відповідатиме закріпленим у ст.7 СК України принципам розумності, справедливості та рівності між батьками в утриманні дитини. Суд зазначає, що діючим законодавством встановлений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який відповідно до ч.2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів платник аліментів має сплачувати незалежно від того працює він чи ні. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, зміну сімейного стану позивача, погіршення стану здоров`я позивача, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків утримувати дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір аліментів присуджених до стягнення з позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , з 1/3 на 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved