Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому прохає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення сином 23 років за умови продовження навчання. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 12.08.2006 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. Відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.09.2013 відповідач сплачував на її користь аліменти, на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.07.2013 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час син досяг повноліття, але продовжує навчання. Він є студентом денної форми здобуття освіти першого курсу факультету комп`ютерних технологій Харківського національного університету радіоелектроніки за контрактом. Термін навчання з 01.09.2025 до 30.06.2029. Навчання на денній формі позбавляє сина можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Для продовження навчання синові необхідно кошти на проживання, лікування, харчування, одяг, підручники, технічне оснащення, духовний розвиток, оздоровлення, та інше, тому він потребує матеріально підтримки батька. Вона самостійно не може нести такі значні матеріальні витрати, пов`язані з проживанням у місті Харкові та продовженням навчання сина в університеті за контрактом, потребує матеріальної підтримки відповідача, тому вимушена звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Відповідач є здоровою, працездатною особою, працює та отримує дохід, а його частину має можливість віддати на утримання сина. Інших утриманців та стягнень по виконавчим листам в нього не має. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 20.01.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.11.2007 (а.с. 11). [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 12.08.2006, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 12.08.2006 (а.с.12). Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.09.2013 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 04.07.2013 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). На час звернення позивача з позовом до суду [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, є студентом групи ПЗПІ-25-5, 1 курсу факультету комп`ютерних наук Харківського національного університету радіоелектроніки, денної форми навчання, за контрактом. Строк навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029, що підтверджується довідкою від 10.11.2025 № 48/326 Харківського національного університету радіоелектроніки (а.с. 16). [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 10.11.2025 (а.с.14-15). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно положень статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У зв`язку з тим, що повнолітній [PERSON] , [INFO] продовжує навчання, він потребує матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, відомостей про наявність, розмір свого доходу та про присуджені до стягнення аліментні зобов`язання на утримання інших осіб суду не надав та матеріали справи таких відомостей не містять. Як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальної допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Р озмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і доведені, та підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved