Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з описаним вище позовом, мотивованим тим, що 09.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір № 77418714. Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем позикодавця. Підписанням Договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 22/02/2022, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 77418714. Згодом, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Коллект центр» набуло права вимоги за кредитним договором № 77418714. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 77418714 від 09.10.2021 складає 16 765,20 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимог 11 764,38 грн. Вказану заборгованість, а також судові витрати позивач просив стягнути з відповідача на свою користь у зв`язку із порушення зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, в разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Ухвалою суду від 29.01.2026 визначено вказану справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, відповідно до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї. Також направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Проте вказані документи повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Про час та місце розгляду справи відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позов суду не надано. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, на підставі ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 77418714, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 2 050 грн, строком на 30 днів, зі сплатою 1,99 % на день, знижена процентна ставка 0,6965, орієнтовна дата повернення кредиту 08.11.2021. 09.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору позики № 77418714, якою відповідачу надано в кредит додаткові кошти на суму 2 950 грн, таким чином загальний розмір позики становить 5 000 грн. Решта умов договору не змінено. На виконання Договору позики позикодавець 09.10.2021 надав [PERSON] кредит в загальному розмірі 5 000 грн за реквізитами платіжного засобу банківської відповідача [NUMBER] , що підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] , яка надана АТ КБ «Приват Банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів. 22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 22/02/2022, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 77418714. Згодом, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір №10-01/2023 за умовами якого ТОВ «Коллект центр» набуло права вимоги за кредитним договором № 77418714. Заборгованість відповідача за договором № 77418714 від 09.10.2021 складає 16 765, 20 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимог 11 764, 38 грн. Отже, між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що Договір укладений за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) позикодавця, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, та має силу договору, який укладений в письмовій формі. Перед укладення Договору позикодавець надав позичальнику всю переддоговірну інформацію, шляхом розміщення її на офіційному вебсайті позикодавця. 22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 22/02/2022, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 77418714. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір №10-01/2023 за умовами якого ТОВ «Коллект центр» набуло права вимоги за кредитним договором № 77418714. Відступлення права вимоги відповідає умовам Договору, а також положенням ст.1077, 1080, 1082 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за Договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором виконав, надав відповідачу грошові кошти у розмірі та у строк, які визначені умовами Договору, що підтверджується матеріалами справи. На підставі наведеного, суд вважає правомірним стягнути з [PERSON] заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн, що підтверджено дослідженими доказами. Щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до умов укладеного [PERSON] із ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» кредитного договору від 09.10.2021 № 77418714 сторони погодили, що строк кредитування складає 30 днів. При цьому пунктом 5.2 договору передбачено, що позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці її строку), що розміщені на сайті https//mycredit.ua/ua/documents-license. Їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена у правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), або застосування авто пролонгації, йому зрозумілі. Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення заборгованості в частині процентів за користування кредитом, зокрема щодо строку кредитування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилалося на пункт 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» у редакції, що діяла на час укладення договору позики, якою передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Однак суд не може погодитися з таким розрахунком заборгованості за відсотками за користування кредитом зважаючи на те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила надання грошових коштів у позику розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи кредитний договір від 09.10.2021 № 77418714. Правила надання грошових коштів у позику, які містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису [PERSON] , а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 09.10.2021. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому виді можливість продовження строку кредитування до 90 днів та відповідно сплати у цей період процентів за користування кредитними коштами. Визначений у пункті 2.2 кредитного договору № 77418714 строк дії договору, який становить 30 днів, є чітким та не допускає можливості різного тлумачення. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), у постанові Верховного Суду від 16 липня 2024 року в справі № 686/9664/21 (провадження № 61-13455ск23). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) вказано, що потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. А тому Правила надання грошових коштів у позику не можуть оцінюватися як невід`ємна складова частина укладеного між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Зазначене узгоджується із висновками Верховного суду, викладеними у постанові від 13 січня 2025 року у справі № 336/6542/21 (провадження № 61-1635св24). Однак, як встановлено із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором від 09.10.2021 № 77418714, нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснено після спливу тридцяти денного строку кредитування. Тобто, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на порушення пункту 2.2 кредитного договору від 09.10.2021 № 77418714, починаючи з 10.11.2021 здійснено нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку дії кредитного договору. За таких обставин суд вважає за необхідне здійснити власний розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 09.10.2021 № 77418714 у частині нарахування процентів за користування кредитом, який повинен бути здійснений наступним чином: 5 000 (тіло кредиту) х 0,6965 % (знижена процентна ставка за договором, яку первинний кредитор застосував згідно з розрахунком заборгованості за 30 днів кредиту) х 30 днів = 1 045 грн. З урахуванням викладеного, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 77418714 від 09.10.2021 складає 6 045 грн, з яких: 5 000 грн тіло кредиту; 1 045 грн - проценти за користування кредитом. Щодо розподілу судових витрат. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом частково, з урахуванням приписів частини першої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 872 грн (6 045 грн * 100 %/ 16 765,20 грн = 36 %; 2 422,40*0,075 = 872 грн.). Щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 грн, суд зазначає наступне. За приписами ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підставі п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137ЦПК України). Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження витрат на правову допомогу надано: - копію договору про надання правничої допомоги № 01-07/2024; - копію детального опису робіт; - копію заявки на надання юридичної допомоги № 1207 від 03.11.2025; - витяг з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025; З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 3 240 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial