Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 29.12.2025 представник ТОВ «Бізнес позика» Танцуріна Є.В., звернулася до суду з вказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що 04 березня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір № 491970-КС-001 про надання кредиту на суму 7000,00 грн. В свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання не виконав, істотно порушивши умови кредитного договору, внаслідок чого станом на дату звернення ТОВ «Бізнес позика» звернулось з даним позовом до суду, його заборгованість перед позивачем становить 19920,04 грн. Представник позивача зазначає, що в цю суму включено: 1)7000,00 грн тіло кредиту 2)12489,19 грн відсотки по кредиту 3)430,85 грн платежі за комісією Вимогами позову представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» суми заборгованості за кредитним договором № 491970-КС-001 від 04 березня 2024 року в розмірі 19920,04 грн, а також понесені судові витрати. Явка та позиція сторін по справі: Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно з вимог позову просив розгляд справи проводити без його участі. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов разом з доказами до суду не подав, жодних заяв, клопотань від його не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика», виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 04 березня 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань, шляхом укладення договору № 444240-КС-01 про надання кредиту, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 7000,00 грн строком на 16 тижнів(113 днів) з кінцевим терміном повернення 24.06.2024, в п.2.5 договору комісія за надання кредиту : 1050,00 грн. Згідно з п.4.2.3. вказаного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти та інші платежі за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в договорі . Вищезазначений договір про надання кредиту та паспорти споживчого кредиту особисто підписані [PERSON] шляхом використання одноразового ідентифікатора G-9310. Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів від ТОВ`ПрофітГід» 04.03.2024 відбувся перерахунок коштів в сумі 7000,00 грн на платіжну карту [PERSON] в сумі 7000,00 грн. Номер платіжної карти [NUMBER] . Вищезазначена додаткова угода до договору про надання кредиту та паспорт споживчого кредиту особисто підписані [PERSON] шляхом використання одноразового ідентифікатора G-9310. Свої зобов`язання за договором [PERSON] виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого утворилась заборгованість, що згідно розрахунку позивача, становить 7000,00 грн тіло кредиту, 12489,19 грн відсотки по кредиту, 430,85 грн платежі за комісією. Мотиви та застосовані норми права. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно зі ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, яка в загальному розмірі становить 7000,00 грн за кредитним договором № 491970-КС-001 від 04.03.2024. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування з чим відповідач погодився, особисто підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати комісії за надання кредитних коштів, а отже позовна вимога ТОВ «Бізнес Позика» щодо стягнення комісії за кредитним договором № 491970-КС-001 від 04.03.2024 в загальному розмірі 430,85 грн також підлягає задоволенню. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 491970-КС-001 від 04.03.2024 року у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним договором, станом на 01.12.2025 утворилась прострочена заборгованість за період з 04.03.2024 року по 24.06.2024 у розмірі 12489,19 грн по несплаченим процентам за користування кредитом. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні, визначені Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Відповідно до п. 4. Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» приписано надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу (тобто не банкам), та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір № 491970-КС-001 був укладений 04.03.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» не поширюється на вказаний кредитний договір. Разом з тим, судом встановлено, що стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом №3498-IXвід 22.11.2023 року, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1% . Закон України від 22.11.2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023 року. Кредитний договір № 491970-КС-001 був укладений між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] 04.03.2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування». На момент укладення кредитного договору (04.03.2024 року) діяла норма статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, умова укладеного між сторонами договору, передбачена п.п. 1.2. договору, щодо встановлення денної процентної ставки у 1,16272505 % та 2% у порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною. Тому, з огляду на зазначене, суд розраховує заборгованість за процентами за укладеним між сторонами договором, виходячи з встановленої ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки - 1 %. Так, 7000,00 грн. (сума отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) х 1,00 % = 70,00 грн. (сума коштів, що нараховується відповідачу щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами). Розрахунок заборгованості, згідно зі спірним кредитним договором, позивачем визначено за період з 04.03.2024 (дату видачі кредиту) по 24.06.2024 включно, що становить в сукупності 113 днів. Таким чином, заборгованість [PERSON] по несплачених відсотках за договором № 491970-КС-001 від 04.03.2024 становить 7910,00 грн (70 грн. х 113 день (строк, протягом якого розрахована заборгованість за відсотками). Оскільки відповідач [PERSON] частково сплатив нараховані відсотки в сумі 1220,85 грн за кредитним договором № 491970-КС-001 від 04.03.2024, тож сума стягнення заборгованості за несплаченими відсотками становить 6689,15 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial