Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Заявник просить встановити факт, що її тітка - [PERSON] померла [INFO] в м. Маріуполь Донецької області, що є тимчасово окупованою територією України. В обґрунтування заяви зазначає, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Маріуполь Дрнецької області. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 24.01.2025 р. Міським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції міністерства юстиції ДНР, яке не визнається дійсними в Україні на підставі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». У заявника відсутня об`єктивна можливість отримати лікарське свідоцтво про смерть у встановленому законом порядку для подальшої реєстрації факту смерті в органах реєстрації цивільного стану України. Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є тіткою заявника, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 05.08.2000 р.. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. з 24.02.2022 р. строком на 30 діб в Україні запроваджено воєнний стан. В подальшому його неодноразово продовжено і він діє на час розгляду справи. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 р. №309 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, вся територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 р. перебуває в тимчасовій окупації. Заявник стверджує, що [PERSON] померла на вказаній території [INFO] і цей факт підтверджує копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданим 24.01.2025 р. Міським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції міністерства юстиції ДНР, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Маріуполь Донецька область, померла [INFO] , місце смерті: м. Маріуполь Іллічівський район, у віці 58 років, про що зроблено запис актовий про смерть №222. Про факт поховання [PERSON] свідчать фотографії. Ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, ч. 3 ст. 9 цього закону зазначає, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Така редакція набрала чинність з 07.05.2022 р. згідно із Законом №2217-IX. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі, суд бере до уваги й практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), у яких ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі Луізіду проти Туреччини» від 18.12.1996 р. (заява №15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території. У відповідності зі ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved