Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.10.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1633. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 13.10.2012 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У даному шлюбі в них з відповідачем народились двоє дітей [PERSON] та [PERSON] . Сімейне життя у них з відповідачем не склалось, у зв`язку із чим між ними практично припинені шлюбні стосунки та 16.09.2024 вони не ведуть спільне господарство. Позивач вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечить її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.03.2026 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав у ньому викладених. Вказала, що рішення розірвати шлюб є виважене та обдумане, відтак просила не надавати їм термін на примирення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив з приводу розірвання шлюбу. Зазначив, що у досудовому порядку він вживав заходів для примирення з дружиною, проте позитивних результатів вони не дали. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 13.10.2012 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 13.10.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №1633. У даному шлюбі в сторін народились двоє дітей, зокрема: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 20.03.2013 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 18.03.2015. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, обоє бажають шлюб розірвати, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1331,20 грн судового збору.

Outcome: approved