Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 18 964 гр. 49 коп. та судовий збір у розмірі 3028 гр. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] (далі Відповідач) уклала із АТ «ОТП БАНК» Кредитний договір №2037831311 (далі по тексту - Кредитний договір). Згідно п.1.4. Кредитного договору, датою (моментом) надання Банком та отримання Позичальником Кредиту вважається дата підписання Позичальником Кредитного договору.14 березня 2025 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі по тексту - ТОВ «ФК «ЄАПБ» чи/або Позивач) укладено Договір факторингу № 14/03/25 (далі по тексту - Договір Факторингу), відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2037831311, укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (копія витягу з Договору факторингу, засвідчена належним чином додається). Згідно п. 1.1. Договору факторингу АТ «ОТП БАНК» (Первісний Кредитор) передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП БАНК», і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості. Пунктом 1.3. Договору факторингу передбачено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» одержує право (замість АТ «ОТП БАНК») вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами. Відповідно до Рестру боржників № 1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2037831311, в сумі 18 964,49 грн., з яких: 18 959,28 грн. загальна сума боргу по тілу; 5,21 грн. загальна сума боргу по відсотках. Згідно п. 6.2.3. Договору факторингу Право Вимоги переходить до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання Сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає Новим Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за зазначеною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч.5 ст.279 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Зі змісту ч.1 ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 22.10.2021 року [PERSON] уклала з АТ «ОТП БАНК» Кредитний договір № 2037831311. Згідно п. 1.1 Кредитного договору банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 37 424 гр. Банк зобов`язання за договором виконав повністю. У свою чергу, відповідач користується коштами банку, однак не виконує свої зобов`язання перед банком належним чином, не здійснює погашення кредиту, не сплачує проценти за його користування. 14 березня 2025 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/03/25, у відповідності до умов якого АТ «ОТП БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ОТП БАНК» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу АТ «ОТП БАНК» (Первісний Кредитор) передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП БАНК», і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості. Пунктом 1.3. Договору факторингу передбачено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» одержує право (замість АТ «ОТП БАНК») вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами. Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2037831311, в сумі 18 964,49 грн., з яких: 18 959,28 грн. загальна сума боргу по тілу; 5,21 грн. загальна сума боргу по відсотках. Згідно п. 6.2.3 Договору факторингу Право Вимоги переходить до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання Сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає Новим Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором в сумі 18 964,49 гр. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Приписами ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем порушено умови кредитного договору, у зв`язку з чим виник борг в розмірі 18 964,49 грн., з яких: 18 959,28 грн. загальна сума боргу по тілу; 5,21 грн. загальна сума боргу по відсотках. Із змісту статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На підставі вищезазначеного, позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання належним чином відповідачем зобов`язань, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем у встановленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів позову відповідачем будь яких доказів не надано. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання кредитного договору. При цьому, відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором в загальній сумі 18 964,49 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved