Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Позов обґрунтовує тим, що 17.02.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір №4805245744 від 17.02.2021 року. Цей договір, паспорт кредиту та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднався підписавши договір) складають єдиний кредитний договір. На підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, до дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 08.11.2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/10-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №НІ/11/10-Ф від 08.11.2023 реєстру прав вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22497,62 грн., з яких: 12008,21 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,55 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 10487,86 грн. загальна заборгованість по комісії. В супереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач лише частково виконала своє зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, здійснила платежі в період з 16.11.2023 року по 09.05.2024 року, на загальну суму 7000,00 грн. для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №4805245744 від 17.02.2021 року в сумі 15497,62 грн., з яких: 12008,21 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,55 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 3489,41 грн. загальна заборгованість по комісії. На підставі викладеного ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №4805245744 від 17.02.2021 р. в розмірі 15497,62 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 18.12.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а також в позовній заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явилася, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася та заяв про відкладення розгляду справи чи його проведення без її участі не подавала. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.02.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4805245744 (а.с.5). Відповідно п.1.1. кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно п.1.2. договору кредит надається на наступних умовах: тип кредиту кредит; сума кредиту 13725,00 грн.; строк, на який надано кредит 24 місяці. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №5245744, який є невід`ємною частиною цього договору (п.1.3. договору). Відповідно п.2.1. договору всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей договір. Згідно п.2.2. договору, цей договір, паспорт кредиту №5245744 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей договір підтверджує, що свій примірник цього договору він отримав. 17.02.2021 року [PERSON] також підписано паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5245744, в якому зазначено, що проценти при наданні кредиту 1.50%; 40 грн/м від суми кредиту, що становить 1110,00 грн.; щомісячні проценти за користування кредитом щомісячно становлять 3,99% від суми кредиту; річні проценти 0,01% від суми боргу за договором. В паспорті також вказано порядок повернення кредиту ( а.с.6-7). До матеріалів справи також додана підписана [PERSON] заява-анкета на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с.8). 07.10.2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, відповідно до п.2.1. якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, до дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Однак, реєстру прав вимог до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, або належним чином засвідченого витягу із нього позивачем суду не надано. 08.11.2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) укладено договір факторингу № НІ/11/10-Ф, у відповідності до п.2.1. умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимоги, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору (а.с.13-15). Згідно акту прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу №НІ/11/10-Ф від 08.11.2023 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр права вимоги кількістю 2362, після чого з урахуванням п.2.1. договору факторингу від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і факторів стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів (а.с.16). Відповідно витягу з Реєстру прав вимоги від 08.11.2023. який є додатком №1 до договору факторингу №НІ/11/10-Ф від 08.11.2023 року у ньому під №32 зазначено право вимоги до відповідача за кредитним договором №4805245744 від 17.02.2021 в сумі 22497,62 грн., з яких: 12008,21 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 1,55 грн. - заборгованість по відсоткам; 10487,86 грн. - заборгованість по комісії (а.с.18). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. У ч.2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Однак, реєстру прав вимог до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, укладеного 07.10.2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», або належним чином засвідченого витягу із нього позивачем суду не надано. Оскільки, позивачем не доведено належними та достатніми доказами перехід права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №4805245744 від 17.02.2021 року первісного кредитора ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «ТАСКОМБАНК», то відповідно недоведеним є і відступлення останнім права вимоги за вказаним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», в зв`язку з чим підстави для задоволення його позовних вимог про стягнення заборгованості за цим договором відсутні. Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, в задоволенні позову судом відмовлено, понесені позивачем, судові витрати слід покласти на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed