Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив: оголосити померлим свого рідного брата [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця с. Павликівці Волочиського району Хмельницької області, місце проживання: [ADDRESS] , військовослужбовця Збройних Сил України (в/ч [NUMBER] ), який загинув у районі населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання за призначенням в ході ведення бойових дій; датою смерті [PERSON] вважати [INFO] ; рішення суду допустити до негайного виконання. В обґрунтування заяви зазначив, що солдат [PERSON] , призначений на посаду стрілець-номер обслуги 1 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] , який брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, зник безвісти 09 листопада 2024 року під час мінометного обстрілу противника у населеному пункті Торецьк Бахмутського району Донецької області і на даний момент його місцезнаходження не встановлено. Заявник вказує, що зникнення безвісти [PERSON] не пов`язане із добровільною здачею ним у полон, самовільним залишенням військової частини, вчиненням ним будь-якого кримінального, адміністративного або дисциплінарного правопорушення, порушенням заходів безпеки або інших протиправних дій, що підтверджується відповідними письмовими доказами військового командування. [PERSON] у заяві зазначив, що оголошення померлим його брата [PERSON] необхідне для державної реєстрації смерті в органах РАЦСу, оскільки від цього залежить виникнення особистих та майнових прав, зокрема, щодо оформлення спадщини після його смерті. В ході розгляду справи судом було залучено до участі у справі заінтересованих осіб - [INFO] , Міністерство оборони України та військову частину [NUMBER] . В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву [PERSON] з викладених у ній підстав та просив її задовольнити, оскільки [PERSON] зник безвісті за таких обставин, які дозволяють припустити його загибель. Представник заінтересованої особи Волочиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду. Представник заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що звернення [PERSON] до суду із заявою про оголошення померлим [PERSON] є передчасним, оскільки з 07 серпня 2024 року Торецька міська ТГ (за винятком деяких населених пунктів) відноситься до територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, а тому не розпочався відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій проти заяви [PERSON] заперечив, вказавши, що як вбачається із змісту пункту 3.2. Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 р. № 376, зареєстрованого в Мінюсті 11 березня 2025 р. за № 380/43786 (код запису UA14020110000075529), активні бойові дії на території Торецької міської територіальної громади Донецької області розпочались 07 серпня 2024 року та станом на поточний момент не завершені. Отже, відлік шестимісячного строку, встановлений частиною другою статті 46 ЦК України, у даному випадку не розпочався та відповідно звернення до суду першої інстанції із заявою про оголошення померлим [PERSON] є передчасним. Представник заінтересованої особи - [INFO] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Заслухавши пояснення представника заявника [PERSON] , дослідивши докази у праві, суд знаходить заяву [PERSON] такою, що не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, що підтверджується даними: їх паспортів та свідоцтв про народження (а.с. 6-9, 11). Їх батьки [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується даними свідоцтв про їх смерть (а.с. 12, 13). Начальником [INFO] [PERSON] [PERSON] направлено сповіщення № 221 про те, що [PERSON] , 1972 року народження, 09 листопада 2024 року зник безвісті в районі населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області (а.с. 14). Командиром військової частини [NUMBER] листом № 8599 від 12 грудня 2024 року повідомлено [PERSON] про те, що [PERSON] зник безвісті 09 листопада 2024 року під час виконання бойового завдання в населеному пункті Торецьк Донецької області, на даний час провести пошукові заходи не є можливим (а.с. 15). Згідно із наказом командира в/ч [NUMBER] від 20 листопада 2024 року № 4570 про зникнення безвісті солдата [PERSON] за особливих обставин, постановлено: 1. Вважати встановленим, що стрілець-номер обслуги 1 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] зник безвісті 09 листопада 2024 року в населеному пункті Торецьк Бахмутського району Донецької області у зв`язку з воєнними діями, у бойовій обстановці, під час виконання ним обов`язків військової служби та бойових завдань із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, відсічі та стримування збройної агресії зі сторони збройних формувань Російської Федерації, а його зникнення пов`язане із захистом Батьківщини. 2. Вважати встановленим, що зникнення безвісті стрільця-номера обслуги 1 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] не пов`язане із добровільною здачею ним у полон, самовільним залишенням військової частини, вчиненням ним будь-якого кримінального, адміністративного або дисциплінарного правопорушення, порушенням заходів безпеки або інших протиправних дій. Солдат [PERSON] на момент зникнення безвісті у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння не перебував, а також використовував штатні засоби індивідуального захисту: бронежилет, шолом балістичний. Власної вини солдата [PERSON] або вини інших військовослужбовців військової частини [NUMBER] у вказаній події немає (а.с. 16-18). У провадженні відділу поліції № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024243200000460 від 15 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом безвісного зникнення [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, № 20260406-586 від 06 квітня 2026 року [PERSON] зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі №607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі №753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема, письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі №607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. У ч. 1 ст. 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру». У частині 2 ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч.ч. 2, 3 ст. 46 ЦК України). Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (ст. 1 Закону України «Про оборону України»). Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зроблено висновок, що шість місяців, які визначені в реченні 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, (в подальшому - затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376). У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані РФ території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території, у зв`язку з чим суди можуть використовувати дані з відповідного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності (п.п. 81, 85). Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, в яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п.п. 94, 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22). Наведений вище правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для врахування при вирішенні даної справи. Також, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, активні бойові дії на території Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області (за винятком с-ще Дружба, м. Залізне, с-ще Курдюмівка, с. Леонідівка, с-ще Неліпівка, с-ще Нью-Йорк, с-ще Озарянівка, с-ще Південне, с-ще Північне, с-ще Шуми, с. Юріївка) ведуться з 07 серпня 2024 року по цей час. Отже, станом на день розгляду справи судом активні бойові дії на території, яка є місцем зникнення безвісти [PERSON] (м. Торецьк), ще не завершені. За таких обставин, відлік шестимісячного строку для оголошення [PERSON] померлим не розпочався, а тому заява [PERSON] не може бути задоволена з наведених вище підстав. Таким чином, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, заяву про оголошення померлим [PERSON] подано до суду передчасно, відтак в її задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed