Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №7923983 від 25.05.2024 у розмірі 66000,00 грн.. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 25.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №7923983, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України « Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору 25.05.2024 ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 20 000,00 гривень на строк 360 днів, стандартна процентна ставка 1,50% в день. 24.12.2024 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» уклали договір факторингу про відступлення права вимоги №01.02-35/24, відповідно до умов якого до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за цим кредитним договором. ТОВ «Авентус Україна» ( первісний кредитор) свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, відповідач належним чином покладені зобов`язання не виконував, внаслідок чого станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 66000,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20000,00 грн, по процентам в розмірі 36000,00 грн, неустойкою 10000,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Свеа Фінанс». 20.01.2026 до Шполянського районного суду Черкаської області на підставі ухвали Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 08.01.2026 надійшла вказана цивільна справа за підсудністю. 21.01.2026 позовну заяву залишено без руху. 02.02.2026 позивач усунув недоліки. Відповідно до ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 03.02.2026 відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, одночасно з поданням позовної заяви просив провести судове засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. 31.03.2026 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі частини другої статті 247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом установлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 25.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №7923983 ( а.с. 8-10) Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8271 25.05.2024 12:12:31 ( а.с. 10). За умовами цього договору ТОВ «Авентус Україна» надає відповідачу кредитні кошти в сумі 20000,00 гривень на строк 360 днів ( п.1.3-1.4), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, процентна ставка 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Також 25.05.2024 [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту ( зворот а.с. 10). На виконання умов Кредитного договору, 25.05.2024 позивач з використанням сервісу онлайн платежів (ТОВ «Пейтек») здійснив перерахування кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн на картковий рахунок відповідача, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» від 26.12.2024 ( зворот а.с. 18). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Авентус Україна» у [PERSON] утворилась заборгованість, розмір якої становить 66000,00 гривень ( а.с. 17-18). Відповідно до п. 4.1 Договору Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням Споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома Споживача такого факту. 24.12.2024 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» уклали договір факторингу №01.02-35/24, відповідно до умов якого до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за цим кредитним договором ( а.с. 19-22). На підтвердження виконання договору факторингу надано платіжну інструкцію №9880 від 24.12.2024, відповідно до якої здійснено оплату фінансування згідно Договору факторингу №01.02-35/24 від 24.12.2024 без ПДВ на суму 1509963,30 грн. ( зворот а.с. 22) Згідно з Витягом з реєстру боржників №1 до договору факторингу №01.02-35/24 від 24.12.2024 до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшли права кредитора щодо кредитного договору №7923983 від 25.05.2024 із [PERSON] ( зворот а.с. 22). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.03.2024 ТОВ "СВЕА ФІНАНС" зареєстроване як юридична особа основний вид економічної діяльності, 64.99 надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) н.в.і.у.(основний). Для ідентифікації особи відповідача [PERSON] , [INFO] , надано копію паспорту № [NUMBER] , виданого 09.09.2019 органом 7133 (РНОКПП [NUMBER] ) ( а.с. 12). Згідно з п.1 ч.2ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Також відповідно до частин 1, 3, 4, 7ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами п.1 ч.1ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позивач, відповідно до умов договору факторингу, є правонаступником ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором №7923983 від 25.05.2024, а тому має право вимоги до відповідача. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, відомостей про погашення заборгованості відповідачем повністю або частково не надано , внаслідок чого утворилась заборгованість, суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає захисту, шляхом стягнення заборгованості з відповідача за тілом та відсотками. Щодо вимог про стягнення штрафу у розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до умов пункту 6.4 договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: 6.4.1. у розмірі 600,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та 6.4.2. у розмірі 200,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Як убачається із розрахунку заборгованості, у період з 28.06.2024 по 14.08.2024 відповідачу було нараховано штрафні санкції у розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями частини 1статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Поряд з тим, відповідно до пункту 18 розділу « Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, в Україні уведено воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався та триває. Ураховуючи наведені приписи чинного законодавства, вимоги про стягнення штрафу є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь ТОВ «Свеа Фінанс» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2055,16 грн (84,84 %), сплачений при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial