Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

16 жовтня 2025 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому зазначило, що 23 грудня 2021 року [PERSON] подала до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», заяву на отримання кредиту № 478579, в якій разом з вказівкою особистих анкетних відомостей просила видати їй кредит в розмірі 11000 гривень. 23 грудня 2021 року на підставі вказаної заяви між ТОВ «Ізі Кередит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 332534. Відповідно до умов вказаного договору кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 11 000 грн. на особисті потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі. Однак, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по договору, не сплачував щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом, тим самим допустив порушення умов кредитного договору. 26 березня 2025 року ТОВ «Ізі Кредит» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» уклали договір факторингу № Ф-25/2, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором від 23 грудня 2021 року № 332534. Станом на 26 березня 2025 року відповідно до реєстру боржників сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором перед новим кредитором складає 28596,00 гривень, з яких: 10960,10,00 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 17635,90 грн. прострочені проценти за кредитом. З огляду на неналежне виконання відповідачем взятих зобов`язань та наявність заборгованості, позивач просив стягнути її з відповідача у судовому порядку. Ухвалою від 07.11.2025р. у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу право на подачу відзиву. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судові засідання неодноразово не з`являлася, причини неявки суду не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою її місця проживання. Однак, поштові відправлення були повернуті до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 44-45, 52-53). Відповідно до ч.7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.4, 10 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Абзацом 2 ч.1 ст. 131 ЦПК України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України). Таким чином, аналіз вищевказаних процесуальних норм свідчить про те, що [PERSON] належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи по якій вона є стороною, з огляду на володіння судом інформації про зареєстровану адресу її проживання та відсутності від неї повідомлень про зміну даної адреси. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення проти чого представник позивача не заперечував. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, давши оцінку представленим доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 332534, відповідно до п. 1. якого сторони підтверджують, що правовою основою для укладення даного договору є заява на видачу кредиту, підписана позичальником 23 грудня 2021 року, що є додатком № 1 та невід`ємною частиною договору. В п. 2.1 вказано: позичальник підтверджує, що до підписання даного договору, кредитодавець ознайомив його з усіма умовами цього договору та Внутрішніх правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він погоджується і які він приймає. Згідно з п. 3 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 11000,00 гривень на особисті потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі. Кредит надається на умовах терміновості, повернення та платності. Кредит повертається позичальником шляхом щомісячних виплат в готівковій формі у національній валюті України. Днем надання кредиту вважається день отримання позичальником готівкових коштів від кредитодавця. В п. 5.1 кредитного договору вказано, що перебіг строку нарахування процентів за користування кредитом розпочинається з дати фактичного отримання позичальником кредиту і складає 15 місяців. Кількість платежів 15. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору, реальна (ефективна) річна процентна ставка за кредитом є фіксованою і становить 612,14 %. Згідно п. 5.4-5.5 кредитного договору, сума щотижневого платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів (надалі - платіж) визначається Графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 228,63% (річних) від суми кредиту з першого по 10 платіж та 0,80% річних за всіма наступними платежами до останнього платежу згідно з Графіком платежів, у розрахунку з потижневою сплатою 19,05% з 1 по 10 платіж та 0,07% за всіма наступними платежами до останнього платежу, за період дії договору 190,85%. Дата першого платежу 22.01.2022р. У відповідності з п. 5.7 кредитного договору, загальна сума всіх платежів позичальника за договором з урахуванням процентної ставки за кредитом становить 31710,00 грн. Загальна вартість кредиту в грошовому виразі становить 31710,00 грн., що складає: 11000,00 грн. сума кредиту та 20710,00 грн. проценти за користування кредитом, або 152,71% у процентному значенні. Згідно з п. 10.1 кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до п. 26 кредитного договору, підписуючи даний договір, позичальник підтверджує, що у відповідності до вимог чинного законодавства України, у чіткій та зрозумілій формі отримав від кредитодавця інформацію, необхідну для свідомого вибору та підписання цього договору. Згідно з розділом VII кредитного договору, позичальник власноручним підписом підписав кредитний договір від 23 грудня 2021 року № 332534 та отримала його примірник. Крім того, [PERSON] власноручним підписом підписала таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів) та Паспорт споживчого кредиту. Факт видачі ТОВ «Ізі Кредит» та отримання відповідачем коштів за кредитним договором від 23 грудня 2021 року № 332534 підтверджується карткою № [NUMBER] обліку виконання кредитного договору № 332534 та видатковим касовим ордером від 23 грудня 2021 року. 26 березня 2025 року ТОВ «Ізі Кредит» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» уклали договір факторингу № Ф-25/2, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором від 23 грудня 2021 року № 332534. Відповідно до реєстру боржників від 26 березня 2025 року № 1 до договору факторингу від 26 березня 2025 року № Ф-25/2, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором перед позивачем складає 28596,00 гривень, з яких: 10960,10 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 17635,90 грн. - заборгованість по процентам. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Положеннями статті 610 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). У силу вимог статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. У відповідності до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, за змістом наведених норм права, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. 21 травня 2025 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» повідомило відповідачу про відступлення права вимоги до неї за кредитним договором від 23 грудня 2021 року № 332534 та просили здійснити оплату заборгованості в сумі 28596,00 грн. на користь нового кредитора за вказаними у повідомленні реквізитами. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23 грудня 2021 року № 332534, позивач посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасила, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту та зі сплати процентів. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. Будь-яких доказів, які б підтверджували погашення заборгованості відповідачем до суду не надходило. Таким чином, судом в даній справі було встановлено, що [PERSON] з фінансовою установою ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» було укладено договір, за якими відповідачем було отримано фінансові послуги з надання коштів у кредит. Взявши на себе обов`язок з повернення кредитних коштів, сплати процентів за їхнє використання, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, право вимоги на яку набув позивач за укладеними між ним та кредитодавцем відповідача договором факторингу. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Омега Фінанс» є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved