Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить стягнути з [PERSON] на користьТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 46415,33 грн. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що 04.10.2019 між АТ «АЛЬФА БАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 491012306, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 35190,46 грн. стоком на 60 місяців на споживчі потреби зі сплатою відсотків в розмірі 23,00 %. У подальшому 22.02.2021 між АТ «АЛЬФА БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 491012306 від 04.10.2019. Згідно з договором факторингу від 23.02.2021, укладеним між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Представник позивача зазначає, що у порушення умов кредитного договору відповідач свої кредитні зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим за ним станом на 23.02.2021 мається заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 46415,33 грн., що і стало підставою для звернення до суду. 10.02.2026 за ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи. Відповідачеві роз`яснено право подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин на яких він ґрунтується, в строк не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. 04.03.2026 р. від представника відповідача надійшов відзив у якому зазначено про повне не визнання заявлених вимог. Так, позивач не надав суду оригінали доказів якими б беззаперечно підтверджувалась як наявність договірних відносин між сторонами, так і наявність та розмір заборгованості. 06.03.2026 за ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області витребувано в Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 40340222, місце знаходження: 03035, місто Київ, площа Солом`янська, 2), оригінали письмових доказів, а саме: оферту на укладення угоди про надання кредиту №491012306 від 04.10.2019, укладену між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] ; додаток №1 до Угоди про надання кредиту № 491012306 від 04.10.2019, укладеної між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] ; графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг; паспорт споживчого кредиту за вищезазначеним кредитним договором. На виконання зазначеної ухвали «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» надіслала суду для огляду оригінали зазначених документів. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у додатково поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач та його представник до суду не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. У зв?язку із неявкою сторін та їх представників суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи 04.10.2019 між АТ «Альфа-Банк», яке в послідуючому змінило своє найменування на АТ «Сенс Банк», та [PERSON] було укладено оферту на укладання угоди про надання кредиту № 491012306та графік платежів, відповідно до якої відповідач отримав кредит в розмірі 35190,46 грн., з фіксованою процентною ставкою 23,00% річних, строком на 60 місяців з датою повернення кредиту 07.10.2024 р. Також визначено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, згідно якого загальна вартість кредиту складає 59521,92 грн., реальна процентна річна ставка 23,33 %. Підписавши паспорт споживчого кредиту, відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. За умовами оферти банк надав відповідачу кредит у розмірі 35190,46 грн., що підтверджується випискою по особовим рахункам. Судом були досліджені також оригінали зазначених документів. Положеннями ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями ст. 527 ЦК України передбачено обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов`язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в кредитному договорі. За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Форт» було укладено договір факторингу № 1, за умовами якого клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Сторони погодилися, що до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними ти договорами. Згідно з випискою з додатку до договору факторингу № 1 від 22.02.2021 АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК Форт» право вимоги за кредитним договором № 491012306від 04.10.2019, за яким загальний розмір заборгованості складає 46422,99 грн., з них залишок по тілу кредиту 34872,90 грн., залишок по відсоткам 10350,09 грн. На підставі договору факторингу від 23.02.2021 № 01-23-02/21, укладеного між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 491012306від 04.10.2019р. Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 загальна сума відступленої ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» грошової вимоги до [PERSON] складає 46422,99 грн., з них залишок по тілу кредиту 34872,90 грн., залишок по відсоткам 10350,09 грн. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» отримало право грошової вимоги до [PERSON] , натомість АТ «Альфа-Банк» («СенсБанк») таке право втратило. З огляду на викладене у позивача, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Доказів про визнання договорів факторингу недійсними чи погашення боргу первісним кредиторам матеріали справи не містять. Натомість, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 23.02.2021 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 491012306від 04.10.2019становить 46422,99 грн., з них залишок по тілу кредиту 34872,90 грн., залишок по відсоткам 10350,09 грн. З огляду на викладене, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суду наданий договір від 03.07.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною про надання юридичних послуг №03-07/24 акт №4 приймання-передачі виконаних робіт від 02.06.2025 року. Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст. 19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, розгляд справи проведено без виклику сторін, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 9200 грн є завищеним і не співмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 2000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 3328 грн. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 5328 грн.

Outcome: approved