Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У лютому 2026 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просила стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення нею навчання в Обласній комунальній установі «Подільський медичний фаховий коледж імені В.О. Жуковського», але не пізніше чим до досягнення нею 23-х річного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] є її батьком та до досягнення нею повноліття сплачував аліменти на її утримання. Вона навчається на першому курсі в Обласній комунальній установі «Подільський медичний фаховий коледж імені В.О. Жуковського», на денній формі навчання, за контрактом, термін закінчення коледжу 30.06.2028 року. У зв`язку з навчанням, вона позбавлена можливості працювати. Усі витрати в зв`язку із її навчанням несе її мати. Відповідач в добровільному порядку не надає їй коштів для забезпечення усім необхідним на період навчання. Мати не може самостійно її утримувати, тому вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. У зв`язку з цим, просить вирішити питання про стягнення аліментів з батька [PERSON] на період її навчання, оскільки він має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.02.2026 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення сповіщена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність.( а.с.22) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутність. ( а.с.22) Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 22.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису №278. ( а.с.5) На теперішній час [PERSON] , [INFO] , виповнилось 18 років, що підтверджується копією паспорта громадянки України з безконтактним електронним носієм серії [NUMBER] , виданого 08.02.2022 року, орган, що видав- 5141, УНЗР 20071114-08909. (а.с.3) [PERSON] зареєстрована на адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 07.01.2026 року. ( а.с.7) На теперішній час [PERSON] навчається на першому курсі в Обласній комунальній установі «Подільський медичний фаховий коледж імені В.О. Жуковського», сестринська справа, на денній формі навчання, за контрактом, термін закінчення коледжу 30.06.2028 року, що підтверджується довідкою № 351 виданої від 29.12.2025 року в.о.директора коледжу. ( а.с.6) Навчання здійснюється на платній основі: вартість одного навчального року становить 19693,00грн., що підтверджується Договором № 11_СС/25 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 20.08.2025 року ( а.с. 11) У зв`язку з навчанням [PERSON] не працює, а тому потребує матеріальної допомоги на період свого навчання. Витрат на утримання доньки у зв`язку з його навчанням відповідач [PERSON] не несе. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Мотиви , з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Так, при визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальне становище платника аліментів, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. За результатами аналізу вищенаведених норм можна прийти до наступних висновків. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Звертаючись до суду з позовною заявою [PERSON] зазначила, що вона є повнолітньою особою та навчається на першому курсі в Обласній комунальній установі «Подільський медичний фаховий коледж імені В.О. Жуковського», на денній формі навчання, за контрактом, що крім іншого, потребує значних коштів. Між тим, судом враховується рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини. Оскільки відповідач позов визнав, при таких обставинах, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , слід стягнути на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, та до закінчення нею навчання, в Обласній комунальній установі «Подільський медичний фаховий коледж імені В.О. Жуковського», але не пізніше чим до досягнення нею 23-х річного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернувся до суду з позовом 06.02.2026 року, тому суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, стягувати аліменти з дати пред`явлення позову, а саме з 06.02.2026 року. Згідно з ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі ст.141, 182, 191, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved