Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обгрунтовує тим, що 09.05.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» був укладений кредитний договір № 768920 про надання кошів на умовах споживчого кредиту. 11.01.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» (до перейменування ТОВ «Росвен Інвест Україна») було укладено Договір факторингу № 01.02-95/24, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь ТОВ «Свеа фінанс» права грошової вимоги до Боржників, у тому числі за договором кредиту №768920 від 09.05.2023 року. За час дії кредитного договору відповідач не в повній мірі сплачував кредит та відсотки за користування кредитом і має заборгованість в сумі 15603,02 грн. А тому позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 15603,02 грн., а також сплачені позивачем судові витрати. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 13.11.2025 року відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце судового засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, в тексті позовної заяви прохав розгляд справи провести без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання 11.12.2025 року, 21.01.2026 року, 24.02.2026 року, 24.03.2026 року не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, шляхом направлення на адресу відповідача судових повісток про виклик до суду ( а.с.83-85, 86-87, а.с.95-97, а.с. 98-100). Крім того, відповідачу [PERSON] було достеменно відомо про розгляд вказаної справи, про що свідчить її заява від 24.02.2026 року про відкладення розгляду справи, у зв?язку з тим, що вона бажає звернутися до адвоката за правовою допомогою. Однак станом на 24.03.2026 року, адвокат залучений до справи не був, відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 24.03.2026 року призначено проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.05.2023 року відповідач [PERSON] звернувся до ТОВ «Селфі Кредит» з метою отримання кредиту та ознайомився з паспортом споживчого кредиту, інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором М000 (а.с.10- зворот а.с.19). Згідно з умовами якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 3 000 грн., (п.1.3), строком на 360 дні (п.1.4). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів (п.1.4), тип процентної ставки фіксована (п.1.5.), стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору (п.1.5.1), мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.6), орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 47541,10% річних (п.1.7.1), орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 26760 грн. (п.1.8.1.). ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за договором виконало, а саме надало відповідачу [PERSON] кредит у сумі 3 000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» від 23.07.2025 року. (а.с.39). Таким чином, ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. 11.01.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (перейменовано на ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу №01.02-95/24, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Росвен Інвест Україна» належне йому право вимоги до відповідача коштів право на одержання яких належить ТОВ «Селфі Кредит», зокрема за кредитним договором №768920 від 09.05.2023 року, укладеним між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] (а.с.40-44). Рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» № 1 від 25.03.2024 року найменування юридичної особи ТОВ «Росвен Інвест Україна» змінено на ТОВ «Свеа Фінанс». (а.с.55). Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №01.02-95/24 від 11.01.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 15603,02 грн., з яких 2980 грн. залишок по тілу кредиту, 12 623,02 грн. залишок по відсоткам (зворот а.с.54), що також підтверджується розрахунком заборгованості за договором №768920 від 09.05.2023 року станом на 11.01.2024 року. Згідно розрахунку вбачається, що відповідач частково здійснювала погашення заборгованості за кредитним договром, останній раз здійснила оплату 05.10.2023 року в розмірі 100 грн. Відсотки нараховані в межах строку дії договору. (зворот а.с.34-38, а.с.54). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з приписами абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Крім того, відповідно до п.9.8 договору № 1051209 від 11 жовтня 2023 року підписуючи договір, споживач підтвердив, що він в тому числі ознайомлений з Правилами, повністю їх розуміє і приймає (погоджується) з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Перед укладанням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація. Сторони погодили, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (п.9.2 договору). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Також встановлено, що в порушення умов договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 11.01.2024 року складає: 15603,02 грн., з яких: 2980 грн. заборгованість за тілом кредита, 12623,02 грн., - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 603,02 грн. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного та

Outcome: approved