Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви 05.02.2026 [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення позивачем навчання 30.06.2027, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11.09.2018 № 285/2820/18 змінено розмір і спосіб стягнення аліментів, які стягуються згідно рішення цього ж суду від 14.04.2010 № 2-931/10, та ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття. 08.12.2007 позивачці [PERSON] виповнилось 18 років. Позивачка є студенткою 3 курсу денної форми навчання ВСП «Немішаєвський фаховий коледж НУБіП України», де навчатиметься до 30.06.2027. Позивачка навчається на денній формі навчання на контрактній основі, стипендії не отримує, власних джерел доходу не має, у свою чергу відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні у нього не має, непрацездатні батьки на його утриманні не перебувають, тому відповідач має можливість та зобов`язаний утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Доводи сторін у справі Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги. У відзиві на позов відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог. За змістом ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд, зокрема враховує, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей. Відповідач є непрацездатною особою і перебуває в тяжкому фізичному стані, у зв`язку з чим потребує додаткової сторонньої допомоги. Відповідач має статус УБД та ветерана війни, у відповідача наявні поранення отримані у зв`язку із захистом Батьківщини та він є інвалідом війни. 22.12.2023 у зв`язку із артобстрілом відповідач отримав поранення та був госпіталізований і у цей же день був прооперований у зв`язку із ізольованим вогнепальним осколковим наскрізним проникаючим пораненням живота з ушкодженням сигмоподібної кишки та значним дефектом м`яких тканин передньої черевної стінки. Наявна медична документація, яка доводить складний процес лікування та перебування у лікарняних закладах. Відповідач має укладення здоров`я у зв`язку з травмою, має гіпертонічну хворобу ІІ ступеню. Відповідач постійно перебуває на лікуванні, усього проведено 7 операцій у різних медичних закладах. Станом на 06.03.2026 відповідачу проведено чергову операцію. Зазначені обставини і долучені до відзиву на позов докази, доводять стан непрацездатності відповідача. Відповідач перебуває в стані, який потребує додаткової матеріальної допомоги, оскільки пенсії інваліда війни недостатньо для відновлення здоров`я, тому почувається джерелом обтяження для рідних, які беруть додаткову участь у матеріальних витратах на його лікування. Позивач жодної допомоги не надає, не цікавиться станом здоров`я батька. Зазначені обставини доводять незадовільний стан здоров`я відповідача та неможливість працевлаштуватися у зв`язку із складним станом здоров`я та як наслідок - неможливість отримання доходів (а.с. 22). Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11.09.2018 № 285/2820/18 змінено розмір і спосіб стягнення аліментів, які стягуються згідно рішення цього ж суду від 14.04.2010 № 2-931/10, та ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9, 61). 08.12.2007 позивачці [PERSON] виповнилось 18 років. Позивачка є студенткою 3 курсу денної форми навчання на контрактній основі у відокремленому структурному підрозділі «Немішаєвський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України», строк навчання до 30.06.2027 (а.с. 12). Відповідно до пунктів 4, 5 Розділу ІІІ договору про надання освітніх послуг № 1481 від 15.08.2024, укладеного між вказаним навчальним закладом і позивачкою, у разі коли платна освітня послуга надається протягом кількох років, у договорі зазначається вартість освітньої послуги за кожен календарний рік окремо. Здобувач/законний представник/замовник вносять плату в розмірі 15 300 грн (а.с. 10). Позивачем надано докази сплати зазначеної суми коштів її матір`ю у 2024, 2025 роках (а.с. 15, 16). Згідно із договором найму житлового приміщення в студентському гуртожитку № 1 від 04.08.2025, позивачка платно орендує кімнату № [NUMBER] у студентському гуртожитку [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до довідки від 09.07.2024 військовослужбовець [PERSON] у період з 08.10.2023 до 31.10.2023 приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с. 26). Згідно із довідкою до акта огляду МСЕК [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності з 19.06.2024, причина інвалідності: травма «поранення», так, пов`язані із захистом Батьківщини. Протипоказана важка фізична праця та тривала хода (а.с. 27). Відповідно до посвідчення [PERSON] є інвалідом ІІ групи і має право пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с. 28). Відповідачем надано медичні документи різних медичних установ (а.с. 29-48), якими підтверджується, що 22.12.2023 військовослужбовець [PERSON] , виконуючи обов`язки військової служби, отримав ізольоване вогнепальне осколкове наскрізне проникаюче поранення живота з ушкодженням сигмоподібної кишки та значним дефектом м`яких тканин передньої черевної стінки. У зв`язку із вказаною травмою, відповідачу проведено низку операцій у різних медичних закладах: 22.12.2023, 24.12.2023, 30.12.2023, 03.04.2024, 05.01.2024, 15.01.2024, 20.09.2024 (а.с. 37). Згідно із консультативного висновку спеціаліста від 26.11.2025 відповідачу рекомендовано оперативне втручання в плановому порядку з приводу післяопераційної вентральної килигігантських розмірів (а.с. 48). Разом з тим, у наданих відповідачем медичних документах відсутні висновки, що відповідачу, після отримання вищевказаної травми, набуття статусу інваліда ІІ групи, перенесення низки операцій, за станом свого здоров`я забороняється легка фізична, або розумова, оплатна праця. Більше того, згідно із виписки-епікризу від 28.03.2025 вказано, що пацієнт з поліпшенням у відносно задовільному стані виписується із стаціонару. Рекомендації: дотримання режиму праці та відпочинку. Спостереження у хірурга, с/лікаря (а.с. 41). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). З`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині судом не встановлено. Отже, оскільки повнолітня дочка відповідача потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, а в судовому засіданні не встановлено обставин, що відповідач за станом свого здоров`я або з інших поважних причин не має можливості надавати таку допомогу, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову шляхом стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходів). У наданих відповідачем медичних документах відсутні висновки, що відповідачу, після отримання вищевказаної травми, набуття статусу інваліда ІІ групи, перенесення низки операцій, за станом свого здоров`я, забороняється легка фізична, або розумова оплатна праця. При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 182 СК України, визначаючи розмір аліментів у відповідній частці заробітку (доходу) відповідача, суд враховує, що відповідач може надавати матеріальну допомогу; матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів (згідно із виписки-епікризу від 28.03.2025 відповідачу рекомендовано дотримуватись режиму праці, а.с. 41; у відзиві на позов відповідач визнав, що отримує допомогу по інвалідності); відсутність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина. Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково підтверджуються належними та допустимими доказами, є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 цього ж Закону (інвалід ІІ групи), а тому згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial