Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 28.01.2026 [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Михалків Б.С., звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23.01.2018 Ужгородським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №49; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 5000,00 грн на кожну дитину, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до моменту досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Разом з нею проживають їх діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не надав. Пояснення сторін в судовому засіданні , Позивач в судове засідання не з`явилась, однак її представником подано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2026 справу передано на розгляд на судді Голяні О.В. Ухвалою суду від 29.01.2026 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання у справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 23.01.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Ужгородським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №49, що стверджується долученим до справи оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23.01.2018. У сторін народились спільні діти: -син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.04.2018; -донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.04.2018; -донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.09.2018; Оцінка Суду. Щодо розірвання шлюбу. Згідно із частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Щодо стягнення аліментів на утримання дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України. Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено,що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2817 гривень; дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень. При цьому статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оскільки на теперішній час діти постійно проживають разом з позивачем, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дітей, який повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дітей належним чином. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано відзиву на позов, які і не зазначено жодних обставин, які б свідчили про його матеріальний стан. У свою чергу твердження позивача про те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 5 000,00 грн. на кожну дитину, також нічим не підтверджено. З урахуванням вищевказаного, даних, які могли вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та дітей, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є молодим працездатним чоловіком, та спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей. Суд визначає розмір аліментів у сумі 4 000 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, оскільки такий розмір максимально наближений до встановленого ч.3 ст. 184 СК України мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання дітей в такому розмірі. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 4 000 грн на кожну дитину відповідатимуть інтересам дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Відтак позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно з квитанції №2372-0503-7699-9991 від 27.01.2026 позивачем було сплачено за позовну вимогу про розірвання шлюбу 1 331,20 грн судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. Також відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1 331,20 грн за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial