Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 10 лютого 2026 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 480 грн та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 травня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 20.05.2023-100001262 на суму 4 000 грн. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а кошти перераховано на його банківську картку. [PERSON] порушив умови договору, внаслідок чого, за розрахунком позивача, утворилася заборгованість у розмірі 8 480 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 4 000 грн та заборгованості за процентами 4 480 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 04 березня 2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 26 березня 2026 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, позивач та його представник були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у позовній заяві представник просив проводити розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи він повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової повістки рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання, до суду повернулось рекомендоване поштове повідомлення з розпискою про вручення 12.03.2026. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд цієї справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.4 ст.268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Укладення кредитного договору та видача коштів. 20 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір № 20.05.2023-100001262. Договір складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту). Відповідач приєднався до запропонованого кредитодавцем договору, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором H286, надісланим через SMS на його фінансовий номер телефону [NUMBER] , про що зазначено на всіх сторінках документів, з яких складається договір. Договором встановлені такі умови кредитування: сума кредиту 4 000,00 грн; строк, на який надається кредит 42 дні з дати його надання, дата повернення кредиту 30.06.2023; процентна ставка фіксована у розмірі 2% за один день користування кредитом. Згідно з підписаною сторонами Таблицею обчислення загальної вартості кредиту (Графіком платежів), яка є невід`ємною частиною договору, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування (42 дні) становить 7 360,00 грн, з яких: 4 000,00 грн сума кредиту (тіло), 3 360,00 грн проценти за користування кредитом. Графіком передбачено сплату процентів трьома платежами (за три розрахункові періоди по 14 днів) у розмірі 1 120,00 грн за кожен період. На виконання умов зазначеного договору ТОВ «Споживчий центр» 20 травня 2023 року перерахувало кредитні кошти в розмірі 4 000,00 грн на банківську платіжну картку відповідача № [NUMBER] , яку позичальник вказав у кредитному договорі, що підтверджується наданою позивачем Квитанцією платіжної системи LiqPay ID 2314425941 від 20.05.2023 року. Порушення зобов`язання та розмір заборгованості. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав. Згідно з наданою позивачем Довідкою-розрахунком, заборгованість становить 8 480,00 грн, яка складається з основного боргу 4 000,00 грн та процентів 4 480,00 грн. При цьому, у вказаній Довідці-розрахунку позивачем зазначено, що проценти по кредиту нараховані за період з 20.05.2023 по 30.06.2023 року. Норми права, які застосував суд. На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі. Відповідно до ст. 13 ЗУ Про споживче кредитування договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України Про електронні документи та електронний документообіг, а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України Про електронну комерцію). Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України Про електронну комерцію, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, укладеного в електронній формі. Відповідач був обізнаний з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків, та погодився з ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису. Належне виконання кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується наданою позивачем квитанцією платіжної системи LiqPay, яка має статус належного первинного документа. Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконав, суму кредиту та відсотків у встановлені строки не сплатив. Доказів погашення заборгованості відповідач суду не надав. Водночас суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, не може погодитися із заявленим до стягнення розміром процентів за користування кредитом з огляду на таке. Як встановлено судом, у підписаній сторонами Таблиці обчислення загальної вартості кредиту чітко визначено, що за погоджений строк користування кредитом 42 дні загальна сума процентів становить 3 360,00 грн. Як вбачається із Довідки-розрахунку, яка додана позивачем до позовної заяви, заявлені до стягнення проценти у розмірі 4 480,00 грн нараховані позивачем виключно за період з 20.05.2023 по 30.06.2023 року. Суд зазначає, що вказаний позивачем період нарахування з 20.05.2023 по 30.06.2023 становить 42 дні. За умовами п. 6 Заявки до кредитного договору, протягом цього періоду застосовується фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом від суми 4 000,00 грн, що становить 80,00 грн на день. Отже, арифметично правильна та обґрунтована умовами договору сума процентів за заявлений позивачем період (42 дні) становить 3 360,00 грн (42 дні х 80,00 грн). Заявлена ж позивачем сума у 4 480,00 грн відповідає нарахуванню за 56 днів (4 480 / 80), що безпосередньо суперечить визначеному самим позивачем у довідці періоду (з 20.05.2023 по 30.06.2023). Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу виключно в межах заявлених позовних вимог та на підставі поданих доказів. Оскільки позивач власним розрахунком обмежив період нарахування процентів датою 30.06.2023 року, суд позбавлений процесуальної можливості самостійно виходити за межі цього періоду (наприклад, припускаючи пролонгацію договору або нарахування процентів згідно ст 625 ЦК України як відповідальності за порушення грошового зобов`язання). Отже, вимога про стягнення 1 120,00 грн процентів (різниця між заявленими 4 480,00 грн та обґрунтованими 3 360,00 грн за заявлений період) є необгрунтованою, а тому задоволенню не підлягає. Позов ТОВ «Споживчий центр» підлягає частковому задоволенню на загальну суму 7 360,00 грн, що складається із 4 000,00 грн тіло кредиту, 3 360,00 грн проценти. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимоги на суму 8 480,00 грн, за які сплачено 2 662,40 грн судового збору. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково на суму 7 360,00 грн (що становить 86,79% від заявлених вимог), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 2 310,75 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, позивач у позовній заяві зазначив про намір подати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд наразі не здійснює розподіл витрат на правничу допомогу, оскільки відповідні докази на час ухвалення рішення відсутні.

Outcome: partial