Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 19.02.2026 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» мотивована тим, що 30.11.2019 року АТ «Укрсиббанк» уклав з [PERSON] договір споживчого кредиту №95909984000, за яким АТ «Укрсиббанк» надав кредит в розмірі 3464 гривень 00 копійок, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та комісію. 23.01.2020 АТ «Укрсиббанк» уклав з [PERSON] договір споживчого кредиту №96127164000 ( 26201808305772), за яким АТ «Укрсиббанк» надав кредит в розмірі 20359 гривень 00 копійок, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та комісію. У зв`язку з тим, що [PERSON] не виконала грошові зобов`язання, у неї виник борг по поверненню кредиту за обома договорами в розмірі 67455,69 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 22733,55 грн, заборгованість по сплаті процентів на дату відступлення 32875,07 грн, заборгованість за нарахованими процентами ( з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 11431,39 грн та заборгованість по сплаті комісії в розмірі 415,68 грн. 14.12.2020 року АТ «Укрсиббанк» уклав з ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» договір факторингу №192, за яким АТ «Укрсиббанк» відступив ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» право вимоги до відповідача за договором кредиту №95909984000 ( 26201808305772) . Крім того, 15.12.2020 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» уклав з ТОВ «Вердикт Капітал» договір факторингу №04/15/12/2020/1, за яким ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до відповідача за вказаним договором споживчого кредиту. 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» уклав з ТОВ «Коллект центр» договір №10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступив позивачу право вимоги до [PERSON] за договором споживчого кредиту №95909984000 ( 26201808305772). Відповідач продовжує ухилятись від добровільного повернення боргу за вказаним договором. Тому ТОВ «Коллект центр» просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором споживчого кредиту №95909984000 ( 26201808305772) в розмірі 67455,69 гривень, судовий збір у сумі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу, що складають 16 000 грн . Процесуальні дії у справі. 09.03.2026 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Цього ж дня ухвала про відкриття була направлена учасникам справи. Відповідачці копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялася поштою за зареєстрованим місцем проживання останньої, однак конверт був повернутий на адресу суду поштовим відділенням зв`язку без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідачка повідомлена у відповідності до положень ст. 128 ЦПК України. Вказане твердження узгоджується з висновками викладеними в Постанові Верховного Суду від 24.03.2025 року у справі № 706/208/15-ц. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до норм ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Установлено, що 30.11.2019 [PERSON] звернулася із анкетою-заявою до АТ «Укрсиббанк» про надання споживчого кредиту. Сума кредиту 3464 грн, строк користування кредитом 24 місяці. Кредит був наданий на товар вартістю 3064 грн. На підставі анкети-заяви [PERSON] 30.11.2019 підписала з АТ «Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкрити карткового рахунку № [NUMBER] . Кредит був наданий позичальнику для особистих потреб в сумі: 3464 грн для придбання товару, шляхом оплати банком з позичкового кредиту позичальника платіжних документів ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» 3064 грн та 400 грн на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) кредиту (а.с.8-9). Позичальник зобов`язаний повернути кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів, відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до цього Договору), але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 25.11.2021. Так, згідно Додатку №1 до Договору №95909984000 від 30.11.2019 зазначено суму платежу за розрахунковий період всього 5022, 80 грн, з якої погашення основної суми кредиту 3464,00 грн, проценти за користування кредитом 0,000 грн, разова комісія 400 грн, комісія за управління кредитом 1558, 80 грн. Реальна процентна ставка 37,65% (а.с.10). Своїм підписом, відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма істотними умовами договору. Також відповідачкою було підписано паспорт споживчого кредиту інформаційний лист, який надається споживачу до укладеного договору про споживчий кредит та анкету-заяву про надання споживчого кредиту від 30.11.2019 ( а.с.11-12, 14). Крім того, судом встановлено, що 23.01.2020 року [PERSON] звернулася до АТ «УКРСИББАНК» із анкетою-заявкою про надання споживчого кредиту, на підставі якої відповідачка підписала з АТ «Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкрити карткового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до п.3.3 договору, кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме: - в сумі 20000,00 грн на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на картковий рахунок позичальника [NUMBER] , відкритий у банку, до якого випущено платіжну картку. Умови відкриття карткового рахунку та випуск платіжної картки обумовлюється в окремому договорі, що укладається між банком та позичальником. - в сумі 260 грн на оплату страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування від нещасного випадку, укладеного 23.01.2020 з ПрАТ «СК «КАРДІФ» (отримувач), код ЄДРПОУ/ідентифікаційний номер за ДРФО 34538696, шляхом перерахування з позичкового рахунку позичальника на рахунок страхової компанії № [NUMBER] , відкритого в АТ «Укрсиббанк; - в сумі 99 грн на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) кредиту, шляхом зарахування на рахунок Банку суми разової коісії за надання кредиту з позичкового рахунку позичальника. Відповідно до п.3.5 договору позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка, що викладений у Додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 23.01.2024. Відповідно до п.3.8 договору, процентна ставка за договором встановлюється у розмірі 67% річних. У п.3.9 визначено, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у розмірі 74,00% річних. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у договорі, і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною (п.3.11 договору). [PERSON] власноруч підписала Паспорт споживчого кредиту-Інформаційний лист, Інформацію, яка надається споживачу до укладення Договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), як і сам Договір та Додатки до нього, що свідчить про згоду відповідача з усіма умовами Договору ( а.с. 22-23). Також, позивачем до позову додано виписки за кредитами клієнта [PERSON] , з яких вбачається рух коштів по картці та нарахування заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10.01.2023, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 95909984000 становить 4464,59 грн, а за кредитним договором № 96127164000 становить 51559,71 грн. 14.12.2020 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» було укладено договір факторингу № 192, за яким АТ «УКРСИББАНК» відступило на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 95909984000 та за кредитним договором № 96127164000 (боржник [PERSON] ), що вбачається з витягу з Реєстру боржників, доданого до позову. 15.12.2020 між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 04/15/12/2020/1, за яким ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відступило за плату на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором за кредитним договором № 95909984000 та за кредитним договором № 96127164000 (боржник [PERSON] ), що вбачається з витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 04/15/12/2020/1 від 15.12.2020. 10.01.2023 укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за кредитним договором № 95909984000 та за кредитним договором № 96127164000 (боржник [PERSON] ). Згідно з Реєстром боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023, за договором № 95909984000 (боржник [PERSON] ) загальна сума заборгованості становить 4464,59 грн, з якої: борг за основним зобов`язанням 2664 грн; сума заборгованості за нарахованими процентами 1384,91 грн, заборгованість за нарахованими комісіями 415,68 грн; за договором за договором № 96127164000 (боржник [PERSON] ) загальна сума заборгованості становить 51559,71 грн, з якої: борг за основним зобов`язанням 20069,55 грн; сума заборгованості за нарахованими процентами 31490,16 грн. Відтак, матеріалами справи підтверджуються обставини відступлення права вимоги за договорами про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 95909984000 та № 96127164000 на користь ТОВ «Коллект Центр». Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно із ч. 1, ч. 2ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.ст.526,615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідженими судом матеріалами справами встановлено, що сторони досягли згоди, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Такий договір є чинними, та у встановленому законом порядку оскаржений не був, та докази зворотному в матеріалах справи відсутні. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Статтями 1046, 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Також відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За таких обставин суд приходить до висновку, що укладення договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 96127164000 від 30.11.2019 та № 96335950000 від 23.01.2020 між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] позивачем доведено наданими доказами на укладення кредитного договору з умовами щодо суми кредиту, обов`язкових платежів за користування та строком дії договору. Таким чином, матеріалами даної справи підтверджено, що сторонами договору про надання споживчих кредитів з можливістю відкриття карткового рахунку № 96127164000 від 30.11.2019 та № 96335950000 від 23.01.2020 в належній формі було погоджено умови кредитування. Виконання кредитором своїх договірних зобов`язань підтверджується випискою по кредитам [PERSON] , згідно з якою АТ «УКРИББАНК» відповідно до кредитних угод перерахувало грошові кошти позичальнику. З виписки також слідує, що відповідач взяті не себе зобов`язання не виконала, платежі в рахунок погашення кредитної заборгованості не сплачувала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за зобов`язанням по двом договорам про споживчі кредити у розмірі 67455,69 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту) 22733,55 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 32875,07 грн; заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 11431,39 грн; заборгованість за комісіями 415,68 грн. Зважаючи на те, що доказів повернення боргу відповідачкою не надано, як і не надано будь-яких інших доказів на підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Коллект Центр» вказаної заборгованості є обґрунтованими і підлягають задоволенню. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюю зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню. Щодо судових витрат. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в розмірі 2662,40 грн. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір №01-07/2024 від 01.07.2024 року про надання правової допомоги, детальний опис робіт адвокат, із зазначення ціни роботи (а.с.63-66). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст. 19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, розгляд справи проведено без повідомлення сторін, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 16000 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000 грн, які підлягають стягненню з відповідача. На переконання суду, в даному випадку такий розмір витрат на правничу допомогу буде достатнім, пропорційним і справедливим, а також не становитиме надмірного тягара для відповідача. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 5422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved