Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

До Сколівського районного суду Львівської області 23 січня 2026 року звернувся позивач [PERSON] із позовною заявою до відповідачів до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту, постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на час відкриття спадщини постійно проживав за адресою: [ADDRESS] зі спадкодавцем - [PERSON] , котрий помер [INFO] . В обґрунтування внесеної заяви покликається на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . В цей день відкрилася спадщина на майно, що належало батьку, а саме на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,6000 га, що належала йому на праві власності на підставі Державного акта серії ІІІ-ЛВ № 017078 та розташована в с. Лавочне Стрийського району Львівської області. Вказує, що при житті [PERSON] заповіту не складав, а, відтак, спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги являється позивач та його сестри - відповідачі по справі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,, [PERSON] . Сестри на час відкриття спадщини зі спадкодавцем не проживали, в шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися, а, відтак, в силу ч.1 ст.1272 ЦК України, вважаються такими, що не прийняли спадщини. Зазначає, що він, у свою чергу, спадщину прийняв, в порядку ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки батько, [PERSON] , потребував стороннього догляду та допомоги. У зв`язку з цим, у 2006 році позивач переїхав до будинку батька, де і проживав з ним та доглядав його до дня його смерті [INFO] . Таким чином, хоча [PERSON] із батьком були зареєстровані за різними адресами, однак вони проживали разом по [ADDRESS] , оскільки останній в силу похилого віку потребував стороннього догляду. Вказує і те, що до нотаріуса у встановлений шестимісячний строк він не звертався, про відмову від спадщини не заявляв. Інших спадкоємців після смерті батька , які б проживали з ним на час відкриття спадщини або, які б зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини немає. Однак, коли він звернувся 15 квітня 2025 р. до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області - Алперіної О.Ю. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів спільного проживання зі спадкодавцем, оскільки вони з батьком були зареєстровані за різними адресами. Таким чином, з метою оформлення спадкових прав після смерті батька , позивач змушений звертатися із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини до суду. Іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено. Зважаючи на те, що така обставина унеможливлює реалізувати його майнові права в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , просить подану позовну заяву задовольнити. В підготовче судове засідання позивач та відповідачі не з`явились, скерували клопотання, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , крім іншого, у вказаних клопотаннях зазначають про підставність позовних вимог, проти їх задоволення не заперечують. Зазначають, що станом на 2006 рік їх батько дійсно був похилого віку та потребував стороннього догляду та допомоги. У зв`язку з цим, у 2006 році позивач переїхав до будинку батька, де і проживав з ним разом по [ADDRESS] та доглядав його до дня його смерті [INFO] . Належно уповноважений представник позивача (на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від 11 березня 2026 року серія ВС № 1446712) - адвокат Павкович О.В. 11 березня 2026 року подала до суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, вказавши, що оскільки [PERSON] (яка була викликана в судове засідання у якості свідка) не має можливості з`явитись в судове засідання з метою надання пояснень з приводу обставин, які їй відомі та мають значення для справи, просить долучити до матеріалів справи, у якості доказів письмові пояснення [PERSON] . Також просить долучитиДовідку Славської селищної ради Стрийського району Львівської області від 22 січня 2026 року № 26/01.04-4/129. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, - немає. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати розгляд у підготовчому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст рішення складено 27 березня 2026 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 17 березня 2026 року, датою ухвалення рішення є саме 27 березня 2026 року. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних мотивів. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 06 грудня 2010 року Лавочненською сільською радою Сколівського району Львівської області. Позивач [PERSON] народився [INFO] . Батько: [PERSON] , мати: [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 17 лютого1968 року серія [NUMBER] . Відповідно до Довідки від 17 квітня 2025 року № 25/01.04-4/483, виданої старостою сіл Лавочне, Опорець,Хітар, Кальне,Тернавка Ракочій Н., та Довідки Славської селищної ради Стрийського району Львівської області від 22 січня 2026 року №26/01.04-4/129, на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З ним без реєстрації проживав його син- [PERSON] до дня смерті батька. 15 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алперіної О.Ю. із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алперіної О.Ю. від 17 квітня 2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропоновано звернутись до суду за продовженням терміну для прийняття спадщини, оскільки останній пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. З письмових пояснень [PERSON] судом встановлено наступне. [PERSON] являється дружиною позивача і вже більше тридцяти років вони проживають разом в [ADDRESS] . У 2006 році, враховуючи те, що батько її чоловіка - [PERSON] був похилого віку та потребував стороннього догляду та допомоги, чоловік переїхав до будинку батька, де і проживав з ним та доглядав його до дня його смерті [INFO] . Таким чином, позивач із батьком, хоча були зареєстровані за різними адресами, однак в період з 2006 року по 2010 рік вони проживали разом по [ADDRESS] . У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зазначені правовідносини регулюються: - ч. 2 ст. 315 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів; - ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; - ст. 1269 ЦК України, якою передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п.п. 4.10 п. 4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. - ст.3 СК України, згідно з нормами якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, що не заборонені законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства; - п. 2, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якими зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини; - п. 1 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 від "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", згідно з яким суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Оскільки [PERSON] [INFO] та померлий [PERSON] спільно проживали за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, однак через відсутність належних підтверджуючих документів спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю позивач не може реалізувати своє право на спадщину, що залишилась після смерті батька [PERSON] , беручи до уваги визнання позовних вимог відповідачами у справі, суд дійшов висновку, що для створення умов реалізації спадкових прав факт необхідно встановити рішенням суду.

Outcome: approved