Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

У лютому 2026 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 24 квітня 2019 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено Заяву-договір №024/6308483-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі кредитний договір). Відповідно до вказаного кредитного договору АТ «Таскомбанк» надало [PERSON] грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту 47900 грн., тип кредиту кредитна лінія, строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією на той самий строк, процентна ставка за користування кредитом - 43,2% річних, цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Позивач вказує, що підписавши Заяву-договір [PERSON] акцептував Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua, на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов договору (з усіма змінами та доповненнями, які відбулись протягом дії Заяви-договору). На виконання умов кредитного договору АТ «Таскомбанк» надало відповідачу кредитні кошти, а відповідач їх отримав. Проте, у подальшому [PERSON] перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, припинив сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Разом із тим, умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості. Як наслідок, станом на 02 вересня 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 76379,73 грн., з яких: 47891,82 грн. заборгованість по тілу кредиту; 28487,91 грн. заборгованість за процентами. Вказану заборгованість АТ «Таскомбанк» просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 лютого 2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач АТ «Таскомбанк», який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, свого представника не направив, у позовній заяві наявне клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника, заперечень щодо заочного розгляду справи не висловлено. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 березня 2026 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2019 року [PERSON] підписав Заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №024/6308483-СК, яка разом з Тарифами банку є невід`ємними частинами договору, та отримав кредитну картку «Велика п`ятірка» № [NUMBER] . Із виписки по особовим рахункам кредитного договору №024/6308483-СК клієнта [PERSON] за період з 24.04.2019 по 02.09.2025 вбачається, що АТ «Таскомбанк» відкрило на ім`я [PERSON] рахунок № [NUMBER] , на який банком були перераховані кредитні кошти, а також видав йому платіжну картку для проведення розрахунків. У свою чергу [PERSON] отримав кредитні кошти та користувався ними шляхом придбання товарів, зняття готівки в банкоматі, здійснював погашення заборгованості, відсотків тощо. Згідно розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за кредитним договором №024/6308483-СК від 24 квітня 2019 року станом на 02 вересня 2025 року становить 76379,73 грн. та складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 47891,82 грн. та заборгованості по відсотках в сумі 28487,91 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Із положень ч.1 ст.634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч.1, 2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Звертаючись до суду з даним позовом, АТ «Таскомбанк» на підтвердження заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом надало суду: виписку по особовим рахункам кредитного договору №024/6308483-СК за період з 24.04.2019 по 02.09.2025, розрахунок заборгованості по кредитному договору №024/6308483-СК станом на 02.09.2025, заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» від 24.04.2019, Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифи та умови обслуговування пакету послуг «Кредитка» (для продукту «Картка «Велика п`ятірка»), повідомлення-вимогу від 01.10.2025 про сплату заборгованості по кредиту. Однак, підписана [PERSON] заява-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №024/6308483-СК від 24 квітня 2019 року не містить розміру процентної ставки за використання наданих кредитних коштів. Надані позивачем Тарифи та умови обслуговування пакету послуг «Кредитка» (для продукту «Картка «Велика п`ятірка»), у яких передбачений розмір процентів за користування кредитною лінією - 43,2% річних, не є належним доказом погодження між сторонами всіх істотних умов банківського договору, оскільки вказана у ньому інформація носить лише інформативний характер щодо користування кредитною карткою «Велика п`ятірка» та не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Крім того, вказані Тарифи та умови обслуговування пакету послуг «Кредитка» (для продукту «Картка «Велика п`ятірка»), як і Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб не підписані [PERSON] . При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів [PERSON] та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-договір. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсотків за користування кредитними коштами. Таким чином, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність в анкеті-договорі домовленості сторін про сплату процентів, надані Банком докази не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору з визначенням розміру відсотків за його користування, оскільки достовірно не підтверджують вказані обставини. У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права. В той же час, як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ «Таскомбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Тому, у суду наявні підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 47891,82 грн. Щодо нарахованих позивачем відсотків в сумі 28487,91 грн., то правові підстави для їх стягнення відсутні, оскільки в матеріалах справи немає достатніх даних щодо прийняття [PERSON] умов і тарифів кредитування, зокрема щодо розміру відсоткової ставки, через що позов у цій частині задоволенню не підлягає. При розподілі судових витрат суд на підставі ст.141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 76379,73 грн., а задоволено на суму 47891,82 грн., тобто на 62,7% (47891,82 х 100 : 76379,73). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1669,32 грн. (2662,40 грн. х 62,7%) судового збору.

Outcome: partial