Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд з заявою про призначення опікуном недієздатної особи. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] , яка є її матір`ю, проживає разом нею, [PERSON] , у [ADDRESS] , власником якої вона є. Зазначає, що [PERSON] , [INFO] , хворіє хронічним стійким психічним захворюванням у формі вираженої судинної деменції, що підтверджується висновком ЛКК N? 1091 від 18 липня 2025 року поліклінічного відділення ОКНП ЧОПЛ. Вказує на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 грудня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною, строком на два роки з моменту вступу рішення в силу із подальшим встановленням опіки над нею. Зазначає, що вона, [PERSON] є єдиною донькою [PERSON] , яка здійснює догляд за матір?ю догляд. Вказує і на те, що у січні 2026 року вона звернулась із заявою до голови опікунської ради ЧР з проханням надати до суду подання органу опіки та піклування щодо призначення її опікуном над хворою [PERSON] , яка рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців визнана недієздатною, оскільки вона є єдиною дитиною у матері, чоловік якої [PERSON] помер [INFO] . Просить призначити її - [PERSON] , опікуном недієздатної матері [PERSON] , [INFO] . Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.02.2026 року відкрито провадження по справі. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак її представник, адвокат Валешна О.А. скерувала до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, підтримують заявлені вимоги в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представником заінтересованої особи - органу опіки і піклування, в особі виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Спенул О.М. до суду скеровано письмову заяву, про відсутність заперечень відносно призначення [PERSON] опікуном недієздатної матері [PERSON] , [INFO] . Просила розгляд справи провести за її відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 3, 11, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені докази та застосовані норми права. Судом належними доказами встановлено, що [PERSON] , [INFO] , хворіє хронічним стійким психічним захворюванням у формі вираженої судинної деменції, що підтверджується висновком ЛКК N? 1091 від 18 липня 2025 року поліклінічного відділення ОКНП ЧОПЛ (а.с.14). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 грудня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною, строком на два роки з моменту вступу рішення в силу із подальшим встановленням опіки над нею (а.с.15-16). [PERSON] проживає разом із донькою - заявницею [PERSON] у [ADDRESS] , власником якої вона є, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, витяг з ДРРП на нерухоме майно та актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 29.01.2026 року складеного заступником начальника управління з питань опіки і піклування та контролю ДСП ЧМР Спенул О.П. (а.с.10-11, 21, 44-48). [PERSON] проживає разом із матір?ю без реєстрації, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, яка потребує стороннього догляду в силу похилого віку та стану здоров?я. [PERSON] є єдиною донькою, що підтверджується повним витягом з ДРАЦ про народження, свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.26-28, 24). [PERSON] як донька здійснюю за матір?ю догляд, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 29.01.2026 року складеного заступником начальника управління з питань опіки і піклування та контролю ДСП ЧМР. [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, перебуває на військовій службі за контрактом у ВЧ [NUMBER] як операційна медична сестра хірургічного відділення при ОКНП «Чернівецький обласний госпіталь», за станом здоров?я може виконувати повноваження опікуна (а.с.31-32, 34-36). У січні 2026 року [PERSON] звернулась із заявою до голови опікунської ради ЧР з проханням надати до суду подання органу опіки та піклування щодо призначення мене опікуном над хворою [PERSON] , яка рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців визнана недієздатною, оскільки вона є єдиною дитиною у матері, чоловік якої [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвом про смерть [PERSON] , повним витягом з ДРАЦС щодо актового запису про народження (а.с.12-13). Заявниця [PERSON] у шлюбі не перебуває, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11.11.2021 року, окрім цього її сином [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом ІІІ групи, надано згоду щодо призначення її опікуном над його бабусею, що підтверджується заявою, паспортом, свідоцтвом про народження (а.с.37-42). У відповідності до Витягу із рішення виконавчого комітету ЧМР від 10 січня 2026 року N? 573 про надання суду подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення громадян опікунами і встановлення опіки над майном недієздатних осіб та Подання органу опіки та піклування від 10 січня 2026 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету ЧМР з метою соціального захисту інтересів недієздатної [PERSON] , [INFO] , вважає за доцільне призначити громадянку [PERSON] , [INFO] її опікуном (а.с.17-20). Відповідно до положень ст.З Конституції України людина, її життя і здоров?я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. На підставі ч.1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Статтею 59 ЦК України визначено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. У відповідності до ст. 60 ч. 1 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до положень ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Статтями 63 ч. ч.3, 4 та 5 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Передбачено ст. 292 ЦК України, що малолітня, неповнолітня особа, а також фізична особа, яка визнана недієздатною або дієздатність якої обмежена, має право на опіку та піклування. Статтею 300 ЦПК України визначено можливість встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників (ст. 63 ЦК України). У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 336/5652/18 (провадження № 61-1595св20) звернуто увагу на те, що відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. У пункті 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, зазначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки. Опікун або піклувальник призначаються лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікуном може бути призначено не лише родича, а й осіб, які є близькими підопічному Правилами опіки та піклування не встановлено обмежень щодо кількості опікунів повнолітньої особи. При розгляді даної справи суд встановив, що заявник є рідним сином особи, опікуном якої просить призначити, за станом здоров`я може надавати соціальні послуги та відповідає вимогам, які ставляться до опікунів, що підтверджується доданими заявником до заяви доказами. Отже, з огляду на встановлені обставини та позитивне подання Органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що заява про призначення [PERSON] опікуном недієздатної матері [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст.12,13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги пояснення надані учасниками процесу під час розгляду справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved