Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Стислий виклад обставин справи Заявниця [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №005717, який виданий 13 вересня 2001 року Лемешівською сільською радою на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Необхідність встановлення даного факту заявницею мотивована тим, що остання хоче реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Як зазначає заявниця, по смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 2,02 га, яка розташована на території Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області, призначена для ведення особистого підсобного господарства, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №005717, який виданий 13 вересня 2001 року Лемешівською сільською радою. Вказує, що є спадкоємцем тітки за заповітом, спадщину прийняла шляхом спільного проживання. Через наявну розбіжність у зазначенні спадкодавця у правовстановлюючих документах на спадкове майно та в актовому записі про смерть заявниця не може підтвердити факт належності останній спадкового майна і, відповідно, реалізувати своє право на спадщину. З огляду на це, просить заяву задовольнити. Рух справи в суді Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 10 лютого 2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначене на 09 годину 30 хвилин 26 березня 2026 року. Позиція учасників судового розгляду Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у поданій 26 березня 2026 року заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність. Зазначила, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити. Також просила долучити до матеріалів справи витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу. Представник заінтересованої особи, Горохівської міської ради, в судове засідання не з`явився, 18 лютого 2026 року подав заяву в якій просив розгляд справи проводити у відсутність їхнього представника, не заперечував щодо задоволення заяви. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] в селі Козятин Горохівського району Волинської області померла [PERSON] , про що складено актовий запис №4 від 19 квітня 2019 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00056148299 від 27 січня 2026 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 2,02 га, яка розташована на території Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області, призначена для ведення особистого підсобного господарства, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №005717, який виданий 13 вересня 2001 року Лемешівською сільською радою. Відповідно до заповіту від 22 грудня 2016 року, посвідченого секретарем Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за №49, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все належне їй майно заповіла [PERSON] , [INFO] . Матеріалами справи підтверджується факт родинних відносин між заявницею та спадкодавицею [PERSON] , зокрема, те, що остання є двоюрідною бабою [PERSON] . Згідно з довідкою Горохівської міської ради Луцького району Волинської області від 05 лютого 2026 року за №121 спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала в [ADDRESS] з [PERSON] , яка і на даний час проживає за даною адресою. Спадкодавець [PERSON] одружена не була, дітей не мала. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Крім цього, із дослідженої в судовому засіданні копії Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №005717 вбачається, що документ видано 13 вересня 2001 року Лемешівською сільською радою на ім`я [PERSON] , яка проживає в селі Козятин Горохівського району. Остання є власником земельної ділянки площею 2,02 га, яка розташовані на території Лемешівської сільської ради Горохівського району Волинської області і призначені для ведення особистого підсобного господарства. Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №84092924, 06 лютого 2026 року зареєстровано спадкову справу за №14/2026 по смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , номер у спадковому реєстрі 75194304 Водночас, приватний нотаріус Голодевич Г.С. постановою від 06 лютого 2026 року №24/02-31 відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на спадкову земельну ділянку, у зв`язку з не доведенням факту належності правовстановлюючого документа спадкодавцю. Отже, судом встановлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №005717 та в актовому записі про смерть є розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, а саме: « [PERSON] » та « [PERSON] », що позбавляє заявницю можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Положеннями ст. 293 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснюється, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 01 січня 2004 року. Необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документу у цій справі пов`язана із забезпеченням належної реалізації заявницею права на оформлення спадщини після смерті двоюрідної баби [PERSON] . Вказаний факт, що має юридичне значення може бути встановлений судом в порядку окремого провадження. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Дослідивши усі надані суду докази окремо та у їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа, а саме той факт, що що Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №005717, який виданий 13 вересня 2001 року Лемешівською сільською радою на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] , знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому вимога про встановлення даного факту є підставною і підлягає задоволенню. У межах судового розгляду, суду було надано достатньо доказів для встановлення факту, що має юридичне значення та для встановлення якого було подано відповідну заяву. Доказів на спростування наведених вище та встановлених в ході судового розгляду справи обставин суду не надано. Заявниця немає іншої можливості, як в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документа. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved