Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

11.08.2025 ТОВ «СТИМУЛ-СІТІ», в особі представника адвоката Черкашина І.І., звернувся до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя із позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 58 399,49 грн матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття нежитлового приміщення, 6000,00грн вартості звіту з визначення ринкового майнового збитку, 998,28 грн вартості оплати за обстеження технічного стану квартири, приміщення будинку та складання акту огляду, а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог (з врахуванням подальшого уточнення позовних вимог) позивач посилається на наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] є орендарем зазначеної квартири на підставі договору оренди №1/23 від 01.01.2023. 09.06.2025 від представника власника нежитлового приміщення №ХІ в буд. [ADDRESS] до Контакт-центру м. Запоріжжя 15-80 надійшло звернення №1325817 щодо сильної течії зі стелі. Актом візуального обстеження технічного стану нежитлового приміщення на предмет залиття від 09.06.2025 та актом повторного огляду від 19.06.2025 встановлено, що в квартирі [ADDRESS] було виявлено течію на кухні під мийкою на шлангі діаметром 15 холодного водопостачання. В актах також зафіксовано наслідки такого залиття. Згідно звіту з визначення ринкового майнового збитку, розмір збитку, завданого залиттям нежитлового приміщення №ХІ в буд. [ADDRESS] становить 58 399,49 грн, який позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Також позивач зазначає, що окрім судового збору, ним понесено витрати на складання звіту з визначення вартості ринкового матеріального збитку у розмірі 6000,00 грн та оплати за обстеження технічного стану та складання акту огляду у розмірі 998,28 грн, які просить стягнути солідарно з відповідачів. Ухвалою судді від 19.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 23.09.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить виключити [PERSON] зі складу відповідачів та замінити останнього належним відповідачем [PERSON] . В обґрунтування заперечень посилається на наступне. [PERSON] (надалі [PERSON] або Відповідач) є власником квартири [ADDRESS] . В 2023 році власник житла виїхав за межі України, де по сьогоднішній день й проживає з родиною. Відповідач є пенсіонером, про що свідчить пенсійне свідоцтво. Перед тим, як виїзд жати за межі України, Відповідач прийняв рішення укласти з [PERSON] Договір оренди квартири (надалі Договір Оренди).. Договір оренди було підписано 01.01.2023 року. У відповідності до п.1.1 Договору, Орендодавець передав Орендарю у тимчасове платне користування квартиру [ADDRESS] . Квартира розташована на 2 поверсі. З матеріалів позовної заяви чітко видно, що джерелом затоплення (залиття) нежитлового приміщення (XІ) житлового будинку [ADDRESS] відбулося внаслідок виходу з експлуатації гнучного шлангу під мийкою на кухні у вище розташованій квартирі [ADDRESS] . Тобто, вихід з роботи гнучного шлангу на кухні сталося саме в квартирі Відповідача, в якій проживала особа, яка на підставі договору оренди винаймала квартиру в Оренду. Тому саме на ній лежить відповідальність за причинену шкоду, оскільки саме [PERSON] користувалася квартирою, та несла відповідальність за пошкодження майна у відповідності до умов Договору оренди. Відповідач зазначає, що він не винуватий у залиті приміщення, яке розташоване поверхом нижче. Також зазначає, що він виїхав за межі України в 2023 році. 09.06.2025 року, коли сталося залиття Відповідач перебував за кордоном, де перебуває й по теперішній час. Він ніяким чином не міг вплинути на аварійну ситуацію, яка мала місце. Зазначає, що Позивачем не вірно встановлено коло осіб по справі. Крім того, не доведено вини Відповідача, у ситуації яка сталася. Саме [PERSON] має відповідати за спричинену шкоду майну Позивача, оскільки саме вона на момент проживання в квартирі несла відповідальність за справність гнучного шлангу під мийкою на кухні, який розташований в квартирі [ADDRESS] . 06.10.2025 від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача [PERSON] , до якого також долучено уточнену позовну заяву, в якій позивач просить стягнути з відповідачів солідарно 58 399,49 грн матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття нежитлового приміщення, 6000,00 грн вартості звіту з визначення ринкового майнового збитку, 998,28 грн оплати за обстеження технічного стану квартири, приміщення будинку та складання акту огляду. Ухвалою суду від 13.10.2025 року клопотання представника позивача про залучення співвідповідача задоволено. Залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON] . Прийнято уточнену позовну заяву до розгляду. Відкладено підготовче судове засідання. Запропоновано відповідачам надати для огляду оригінал договору оренди квартири №1/23 від 01 січня 2023 року та оригінали додаткових угод до договору №1/23, якщо такі були укладені. 11.11.2025 від представника відповідача Дашевської Н.О. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи, яке задоволено судом. 10.12.2025 та 13.01.2026 року від представника відповідача [PERSON] -адвоката Насонової М.С. надходили клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю адвоката в інших судових провадженнях. Ухвалою від 28.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 24.02.2026 через систему «Електронний суд» представником відповідача-2 подано відзив на позовну заяву, в якому просить визнати поважними причини пропуску подання відзиву; відмовити в задоволенні позовних вимог; допитати у якості свідка [PERSON] сина відповідачки щодо підписання договору та як проводився акт обстеження їх квартири. У судове засідання 25.02.2026 відповідачі та їх представники не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином у відповідності до законодавства. 27.02.2026 від представника позивача надійшли заперечення щодо поновлення відповідачу-2 процесуального строку на подання відзиву на позов та прийняття такого відзиву до розгляду. В обґрунтування заперечень посилається на те, що з 11 листопада 2025 року після ознайомлення з матеріалами справи представник відповідача-2 був достеменно обізнаний зі змістом позовних вимог та обсягом доказів. З 11.11.2025 до 24.02.2026 представником подавалися клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в інших справах, у т.ч. кримінальних. Водночас, протягом зазначеного періоду ні відповідач-2, ні її представник не були позбавлені права подати відзив у встановлені законом та судом строки. У поданому відзиві відсутнє належне обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку. 13.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача-1 надійшли заперечення щодо поновлення відповідачу-2 процесуального строку та прийняття відзиву на позов до розгляду.. Так, представник відповідача зазначає, що у поданому відзиві відсутнє належне обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку. Будь-які конкретні обставини, які б об`єктивно унеможливлювали подання відзиву своєчасно, не наведені. Посилання у прохальній частині на необхідність поновлення строку саме по собі не є доказом існування поважних причин. Сам факт подання клопотань про відкладення розгляду справи з підстав зайнятості представника в інших процесах не може вважатися безумовною та поважною причиною пропуску строку для подання відзиву, оскільки сторона мала достатній проміжок часу для реалізації свого процесуального права, а також можливість залучити іншого представника чи подати відзив завчасно. Також представником відповідача-1 у запереченнях викладено пояснення по суті відзиву, які просить врахувати у разі прийняття відзиву на позовну заяву до розгляду. У судовому засіданні 17.03.2026 представник відповідача-2 підтримала клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву, просила прийняти відзив до розгляду, а також допитати у якості свідка [PERSON] . Представники позивача та відповідача-1 заперечили проти задоволення клопотання представника відповідача-2 з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просили відмовити у задоволенні такого клопотання. Заслухавши пояснення учасників справи, судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача-2 про поновлення процесуального строку на подання відзиву, оскільки заявником не доведено поважності причини пропуску такого процесуального строку, відмовлено у прийнятті відзиву до розгляду, відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідка, оскільки таке клопотання під час підготовчого провадження у справі не подавалося. У судовому засіданні 17.03.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача-1 заперечив проти задоволення позову в частині стягнення шкоди з відповідача-1 з підстав, викладених у відзиві. Зазначила, що шкоду залиттям завдано приміщенню позивача не з вини відповідача-1, а з вини орендаря квартири, саме [PERSON] мала слідкувати за станом комунікацій, оскільки саме вона користувалася ними. Також зазначила, що наданий позивачем Звіт з визначення ринкового майнового збитку є одностороннім документом, складеним без нашої участі та без попередження про проведення огляду. Він не є висновком експерта у розумінні ЦПК України. Зазначена у Звіті сума (58 399,49 грн) є, значно завищеною та не відповідає реальним пошкодженням, зафіксованим в Акті від 19.06.2025. Зокрема, в Акті зазначено про деформацію натяжної стелі та вологі плями на стінах, що не потребує таких значних витрат на відновлення. Розрахунок позивача є абстрактним та не підтверджений фактичним проведенням ремонтних робіт чи придбанням матеріалів. Також оцінювач який проводив дослідження не надав повноважень та підтвердження, що він має право та уповноважений проводити оцінку з ремонтно-відновлювальних робіт. Представник відповідача-2 у судовому засіданні 17.03.2026 заперечила проти позовних вимог. В обґрунтування заперечень посилалася на те, що дана подія сталась не з вини відповідача-2, оскільки: Гнучкий шланг (підводка) є елементом інженерного обладнання квартири, який має певний термін експлуатації. Його раптовий прорив (розрив) міг статися внаслідок прихованих дефектів виробу, природного зносу, перепаду тиску у внутрішньобудинкових мережах або гідроудару, що не залежить від дій особи, яка користується мийкою. Позивачем не надано жодних доказів того, що прорив стався внаслідок свідомих дій [PERSON] (наприклад, механічного пошкодження) або бездіяльності, тобто що вона знала про несправність, мала можливість її усунути, але не зробила цього. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України, саме позивач повинен довести вину заподіювача шкоди. Позивач цього не зробив, обмежившись лише констатацією факту, що шланг протікав у квартирі, де проживає [PERSON] . Крім того, відповідно до ст. 776 ЦК України, обов`язок проводити капітальний ремонт речі, переданої у найм, покладається на наймодавця (власника), якщо інше не встановлено договором. Заміна внутрішньоквартирних інженерних комунікацій, особливо в будинку 1961 року забудови, може бути віднесена до капітального ремонту. Договором оренди №1/23 не передбачено, що на орендаря покладається обов`язок із заміни комунікацій, які вийшли з ладу внаслідок їх зносу. Також вважає, що наданий Позивачем Звіт з визначення ринкового майнового збитку є одностороннім документом, складеним без участі відповідача та без попередження про проведення огляду. Він не є висновком експерта у розумінні ЦПК України. Зазначена у Звіті сума (58 399,49 грн) є значно завищеною та не відповідає реальним пошкодженням, зафіксованим в Акті від 19.06.2025. Зокрема, в Акті зазначено про деформацію натяжної стелі та вологі плями на стінах, що не потребує таких значних витрат на відновлення. Розрахунок позивача є абстрактним та не підтверджений фактичним проведенням ремонтних робіт чи придбанням матеріалів. також оцінювач який проводив дослідження не надав повноважень та підтвердження, що він має право та уповноважений проводити оцінку з ремонтно-відновлювальних робіт. Оцінювач може визначити розмір шкоди, але його звіт має іншу доказову силу, ніж висновок судового експерта. Цей звіт є лише письмовим доказом, а не остаточною істиною. Саме Позивач зобов`язаний довести розмір шкоди належними та допустимими доказами (ст. 12, 81 ЦПК України). Наданий ним звіт є лише його версією подій. Крім того вказала, що витрати Позивача на складання звіту (6 000,00 грн) та обстеження технічного стану (998,28 грн) є його судовими витратами, пов`язаними із збиранням доказів (ст. 133 ЦПК України). Вони не є матеріальною шкодою, завданою безпосередньо залиттям, тому не можуть бути стягнуті як відшкодування шкоди. Стягнення цих витрат можливе лише в порядку розподілу судових витрат, і лише у разі задоволення позову (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). В даному випадку, оскільки позов є безпідставним, підстави для стягнення цих витрат відсутні. У судовому засіданні 17.03.2026 судом завершено розгляд справи по суті, суд перейшов на стадію ухвалення рішення, у судовому засіданні оголошено перерву до 27.03.2026. У судове засідання 27.03.2026 представники сторін не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2020 позивач ТОВ «СТИМУЛ-СІТІ» є власником нежитлового приміщення ХІ, загальною площею 676,8 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору №15/20 купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності від 14.08.2020. Як свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.07.2025, власником квартири [ADDRESS] (яка розташована над приміщенням позивача) є [PERSON] . Відповідно до договору оренди квартири №1/23, укладеного 01.01.2023 між [PERSON] орендодавець та [PERSON] - орендар, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому у п. 8.1. договору сторонами обумовлено, що договір набуває чинності з 01.01.2023 та не визначено дати закінчення договору. Продовження терміну дії та умов цього договору здійснюється шляхом укладання письмової додаткової угоди. Разом з тим, відповідачі (їх представники) не надали доказів припинення дії договору оренди та повернення зазначеної квартири орендарем орендодавцеві. Згідно з висновками, викладеними в акті візуального обстеження технічного стану нежитлового приміщення №ХІ житлового будинку [ADDRESS] на предмет залиття, складеного 09.06.2025 комісією у складі трьох працівників КП «Запоріжремсервіс», в присутності представника власника приміщення [PERSON] , залиття нежитлового приміщення №ХІ житлового будинку [ADDRESS] відбулося 07.06.2025 внаслідок виходу з експлуатації гнучкого шлангу під мийкою на кухні у вище розташованій квартирі [ADDRESS] зазначеного будинку. При цьому, в акті зазначено, що при наданні доступу до квартири [ADDRESS] , у присутності представника власника нежитлового приміщення №ХІ [PERSON] в кв. [ADDRESS] було виявлено течію на кухні під мийкою на шлангі діаметром 15 холодного водопостачання. При обстеженні нежитлового приміщення №ХІ комісією встановлено: -Приміщення №1 (S~29,9 кв.м.): стеля та стіни оштукатурені, пофарбовані водоемульсійним розчином слідів залиття не виявлено. Підлога вкрита лінолеумом спостерігається скупчення води S ~ 15 кв.м., слідів деформації не виявлено; -Приміщення №2 (S~63,7 кв.м.): стеля оштукатурена, пофарбована водоемульсійним розчином слідів залиття не виявлено, спостерігається накопичення води в світильнику «ЛЕД». Стіни декоративно оштукатурені спостерігаються вологі сліди залиття S~0,5 кв.м. Підлога дощата, вкрита резиновою ковдрою слідів деформації не виявлено; -Приміщення №3 (S~24,3 кв.м.): стеля натяжна спостерігається деформація, розрив та від`єднання натяжного полотна по всій площі стелі. Стіни оштукатурені, частина пофарбована водоемульсійним розчином, частково поклеєні шпалери, сліди залиття - 5 кв.м. Підлога вкрита лінолеумом, спостерігається скупчення води S ~ 5,0 кв.м., слідів деформації не виявлено; -Санвузол (S~5,2 кв.м.): стеля оздоблена пластиковою дошкою, спостерігається від`єднання пластикової дошки в кількості 1 од. Стіни та підлога оздоблені кахельною плиткою, слідів залиття не виявлено; -Хол (S~37 кв.м.): стеля натяжна спостерігається деформація, розрив та від`єднання натяжного полотна по периметру кімнати. Стіни оштукатурені, пофарбовані водоемульсійним розчином, спостерігаються вологі сліди залиття S~20,0 кв.м. Підлога вкрита лінолеумом, спостерігається скупчення води S~5,0 кв.м., слідів деформації не виявлено. Акт підписано представниками комісії КП «Запоріжремсервіс». Відповідно до акту повторного візуального обстеження технічного стану нежитлового приміщення №ХІ житлового будинку [ADDRESS] на предмет залиття, складеного 19.06.2025 комісією у складі трьох працівників КП «Запоріжремсервіс», в присутності представника власника приміщення [PERSON] , при обстеженні нежитлового приміщення №ХІ встановлено: -Приміщення №1 (S~29,9 кв.м.): стеля та стіни оштукатурені, пофарбовані водоемульсійним розчином слідів залиття не виявлено. Підлога вкрита лінолеумом пошкодження та деформації не виявлено; -Приміщення №2 (S~63,7 кв.м.): стеля оштукатурена, пофарбована водоемульсійним розчином слідів залиття не виявлено. Стіни декоративно оштукатурені слідів залиття не виявлено. Підлога дощата, вкрита резиновою ковдрою слідів деформації не виявлено; -Приміщення №3 (S~24,3 кв.м.): стеля натяжна спостерігається деформація, розрив та від`єднання натяжного полотна по всій площі стелі. Стіни оштукатурені, частина пофарбована водоемульсійним розчином, частково поклеєні шпалери, сліди залиття - 5 кв.м., спостерігається суха руда пляма S ~ 9,0 кв.м. з відшаруванням шпалер S ~ 1,0 кв.м. Підлога вкрита лінолеумом, пошкодження та деформації не виявлено; -Санвузол (S~5,2 кв.м.): стеля оздоблена пластиковою дошкою, слідів залиття та пошкодження не виявлено. Стіни та підлога оздоблені кахельною плиткою, слідів залиття не виявлено; -Хол (S~37 кв.м.): стеля натяжна спостерігається деформація, розрив та від`єднання натяжного полотна по всій площі стелі. Стіни оштукатурені, пофарбовані водоемульсійним розчином, спостерігається суха руда пляма S~17,0 кв.м. Підлога вкрита лінолеумом, пошкодження та деформації не виявлено. Висновки комісії - залиття нежитлового приміщення №ХІ житлового будинку [ADDRESS] відбулося 07.06.2025 внаслідок виходу з експлуатації гнучкого шлангу під мийкою на кухні у вище розташованій квартирі [ADDRESS] зазначеного будинку. Акт підписано представниками комісії КП «Запоріжремсервіс». У цій справі спір між сторонами виник стосовно відшкодування шкоди, завданої позивачу пошкодженням його майна через залиття його нежитлового приміщення, яке сталося 09 червня 2025 року. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Судом встановлено, що акт візуального обстеження технічного стану приміщення на предмет залиття від 09.06.2025 року та акт повторного візуального обстеження приміщення на предмет залиття від 19.06.2025 року, складені і підписані комісією у складі: інженеру 1 кат. виробничого підрозділу з управління житловими будинками 1 КП «Запоріжремсервіс» І. Ніколенко, майстром виробничого підрозділу з управління житловими будинками 1 КП «Запоріжремсервіс» І. Снопко, майстром виробничого підрозділу з управління житловими будинками 1 КП «Запоріжремсервіс» З. Ігрецовою. Зазначено представника власника пошкодженого приміщення та вказано адресу місця знаходження приміщення. Вказано характер залиття з переліком пошкоджень. Визначено причину залиття при наданні доступу до квартири [ADDRESS] було виявлено течію на кухні під мийкою на шлангі діаметром 15 холодного водопостачання. Висновок залиття нежитлового приміщення №ХІ житлового будинку [ADDRESS] відбулося 07.06.2025 внаслідок виходу з експлуатації гнучкого шлангу під мийкою на кухні у вище розташованій квартирі [ADDRESS] зазначеного будинку. Зазначений акт відповідає вищезазначеним вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, відтак у силу статей 77, 78 ЦПК України є належним і допустимим доказом. За приписами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 320 ЦК України). Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено право власника, права якого порушені, на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З вимог ст. 151 ЖК України вбачається, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Таким чином, обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника квартири. Згідно з ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. В постанові ВС від 03.10.2018 року у справі № 344/3303/16-ц зроблено висновок про те, що власник квартири несе обов`язки щодо належного утримання та експлуатації квартири та її складових частин, зокрема сантехнічного обладнання та мережі водовідведення квартири. Разом з тим, як встановлено судом, власником квартири [ADDRESS] [PERSON] укладено договір оренди вказаної квартири з [PERSON] . При цьому, [PERSON] з травня 2023 року перебуває за кордоном, що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України для виїзду за кордон. Заперечуючи проти позовних вимог, представник співвідповідача [PERSON] посилалася на те, що гнучкий шланг (підводка) є елементом інженерного обладнання квартири. Заміна внутрішньоквартирних інженерних комунікацій може бути віднесена до капітального ремонту, обов`язок виконання якого відповідно до ст. 776 ЦК України покладається на власника. Договором оренди №1/23 не передбачено, що на орендаря покладається обов`язок із заміни комунікацій, які вийшли із ладу внаслідок їх зносу. Разом з тим, частинами 1, 2 ст. 819 ЦК України унормовано, що поточний ремонт житла, переданого у найм, зобов`язаний здійснювати наймач, якщо інше не встановлено договором. Капітальний ремонт житла, переданого у найм, зобов`язаний здійснювати наймодавець, якщо інше не встановлено договором. Як визначено у листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 30.04.2003 № 7/7-401 « Щодо віднесення ремонтно-будівельних робіт до капітального та поточного ремонтів» , Капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних, робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель в зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращання планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності). Поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об`єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію). Таким чином, з викладеного вбачається, що заміна гнучкого шлангу не відноситься до капітального ремонту, а відтак заміна такого шлангу у разі його виходу з експлуатації покладається на наймача житла. З врахуванням приписів ст. 1166 ЦК України відповідачем-1 [PERSON] доведено відсутність його вини у завданні шкоди позивачеві. Натомість, матеріалами справи підтверджено, що залиття нежитлового приміщення позивача сталося з вини відповідача-2 [PERSON] . У випадку доведеності факту заподіяння шкоди потерпілому, відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно зі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно висновку оцінювача ФОП [PERSON] , вартість ринкового майнового збитку, завданого нежитловому приміщенню №ХІ в буд. [ADDRESS] внаслідок залиття складає 58 399,49 грн. При цьому, у вартість такого збитку оцінювачем включено вартість ремонтно-будівельних робіт, антисептика, грунтовки, шпаклівки, водорозчинної фарби, шпалер та натяжної стелі. Судом враховано, що ФОП [PERSON] є суб`єктом оціночної діяльності і діє на підставі Сертифіката суб`єкта оціночної діяльності №664/2023, виданий Фондом державного майна України 07.12.2023. Компетенція оцінювача підтверджується Кваліфікаційним посвідченням оцінювача на право проведення оцінки об`єктів у матеріальній формі за спеціальністю «Оцінка об`єктів нерухомого майна, у тому числі земельних ділянок» МФ №980 від 13.03.2004. Відповідно до посвідчення МФ №8857-ПК від 04.09.2024, яке є невід`ємною частиною кваліфікаційного свідоцтва і діє протягом дворічного періоду з дати його видачі, оцінювач [PERSON] пройшов підвищення кваліфікації оцінювача. Таким чином, вказаний оцінювач є кваліфікованим та сертифікованим фахівцем у проведенні оціночної діяльності. Згідно ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд дійшов висновку, що звіт оцінювача ФОП [PERSON] з визначення ринкового майнового збитку, в силу норм ст.ст. 76 - 80 ЦПК України, є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру збитків. Відповідач-2 не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляв та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Отже, суд вважає, що відповідач-2 своєю бездіяльністю, яка полягала в неконтрольованості стану гнучкого шлангу під кухонною мийкою, допустив аварійну ситуацію, та не вжив достатніх заходів до своєчасного усунення пошкодження і недопущення залиття нижче розташованого нежитлового приміщення, чим завдав позивачці майнову шкоду. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування (постанова ВС від 27.12.2019 року у справі №686/11256/16-ц). Таким чином, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача-2, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття приміщення позивача, суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем-2, оскільки шкода, завдана залиттям приміщення, повинна бути відшкодована особою, у користуванні (наймі) якої перебуває квартира та елемент системи водопостачання, який став причиною такого затоплення. Розмір заподіяної позивачу шкоди визначено Звітом з визначення ринкового майнового збитку, відповідно до якого вартість такого збитку складає 58 399,49 грн (в т.ч. ПДВ 9733,25 грн). Відтак позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної залиттям майна позивача, слід задовольнити в розмірі 58 399,49 грн, які слід стягнути з відповідача-2. Докази наявності вини в заподіянні шкоди позивачу діями або бездіяльністю відповідача-1 відсутні, тому в задоволенні позову до вказаного відповідача слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність належними, допустимими та достатніми доказами позовних вимог саме до відповідача-2 [PERSON] , відтак позов підлягає частковому задоволенню. Окрім сплаченого судового збору, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно 6000,00 грн вартість звіту з визначення ринкового майнового збитку, а також 998,28 грн оплати за обстеження технічного стану квартири, приміщення будинку та складання акту огляду. На підтвердження понесення витрат позивачем надано відповідні платіжні інструкції. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами першою, третьою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом задоволено позовні вимоги частково, а саме стягнуто спричинену шкоду з відповідача-2, відтак і судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню саме з відповідача-2 [PERSON] .

Outcome: partial