Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 07 серпня 2009 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. На момент подачі позову про стягнення аліментів позивачем також подано позов до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Позивач вказує, що проживає з сином, сама його утримує та виховує, забезпечує всім необхідним. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не несе інших витрат на лікування, оздоровлення та розвиток здібностей дитини. Відповідач працездатний, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, а тому він може сплачувати аліменти. 2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 10 лютого 2026 року було відкрите провадження у даній справі, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками було надіслано 12 лютого 2026 року рекомендованим повідомленням та у відповідності до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Станом на день розгляду справи відповідач не надав до суду відзиву чи заперечення на позовну заяву. Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. 3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2009 року. Позивач вказує, що на момент подачі позову про стягнення аліментів, до суду подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Позивач вказує, що сама утримує сина та виховує, забезпечує всім необхідним. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Протилежного судом встановлено не було. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст.182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дітей. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично, так і духовно. Тому визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує те, що відповідач є працездатною особою та нею не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дитини та можливостей відповідача, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визначити до сплати відповідачем на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір аліментів суд вважає достатнім та таким, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що позивач, сама утримує та виховує сина, забезпечує його всім необхідним, відповідач відзив чи заперечення на позов не надав, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved