Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Новоолексіївської селищної ради, що посвідчує право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування заяви заявник вказала, що на праві спільної сумісної власності їй, [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Право власності на квартиру підтверджується свідоцтвом на право власності та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Генічеського державного бюро технічної інвентаризації №7347316 від 26 травня 2005 року. У свідоцтві про право власності на вказану квартиру допущена помилка та зазначено її ім`я « [PERSON] », замість « [PERSON] ». 30 січня 2026 року рішенням державного реєстратора їй відмовлено в проведені реєстраційних дій, у зв`язку з наявністю розбіжностей в записі її імені. Встановлення вказаного факту необхідне їй для реалізації прав власника щодо оформлення заяви на отримання компенсації за зруйноване майно. Іншого способу захисту її прав немає. Посилаючись на наведене, просила заяву задовольнити. 18 лютого 2026 року ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2026 року, яку занесено до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі як заінтересовану особу виконавчий комітет Новоолексіївської селищної ради Херсонської області. У судовому засіданні [PERSON] просила заяву задовольнити. Представники Тернопільської міської ради, виконавчого комітету Новоолексіївської селищної ради Херсонської області у судове засідання не з`явилися, хоча про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 1963 року. 26 листопада 1993 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] віл 26 листопада 1983 року, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . З паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 20 липня 2023 року встановлено, що прізвище, ім`я та по батькові заявника « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 26 липня 2004 року, виданого Виконавчим комітетом Новоолексіївської селищної ради встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його родини в рівних долях: [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 26 липня 2004 року № 39/04. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7347316 від 26 травня 2005 року, виданого Генічеським державним бюро технічної інвентаризації встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] З рішення державного реєстратора про відмову в проведенні реєстраційних дій №93086708 від 30 січня 2026 року слідує, що [PERSON] відмовлено у проведені реєстраційних дій, через розбіжності у документах, що підтверджують право власності, зокрема зазначення імені заявника « [PERSON] », а у свідоцтві про право власності « [PERSON] ». Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що дана заява підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факт ів, у тому числі, про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджено факт належності заявнику свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 26 липня 2004 року, виданого Виконавчим комітетом Новоолексіївської селищної ради, де її ім`я не збігається з її іменем зазначеним у паспорті громадянина України. Встановлення даного факту необхідне заявнику для реалізації прав власника щодо оформлення заяви на отримання компенсації за зруйноване майно. Іншого способу захисту її прав немає. Іншого способу виправити вказані розбіжності заявник не має. Тому, з метою недопущення порушення прав заявника, реалізація яких залежить виключно від доведеності факту, що має юридичне значення, суд приходить до переконання про необхідність встановлення даного факту судом. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що слід встановити факт належності [PERSON] , свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Новоолексіївської селищної ради, згідно якого квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його родини в рівних долях: [PERSON] , [PERSON] .

Outcome: approved