Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

17.02.2026 року звернулась позивач [PERSON] , в особі свого представника адвоката Данильчука С.Г. з позовом до відповідача [PERSON] . В позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони станом на дату подання позову перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.01.2024 року. Рішенням Новобаварського районного суду міста Харкова від 02 лютого 2026 року у справі № 639/9265/25 шлюб розірвано. Рішення на стадії набрання законної сили. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. Дитина потребує значних витрат для забезпечення належного рівня життя, зокрема, витрат на одяг, харчування, медичний догляд, а також для забезпечення належного рівня освіти. Всі встановлені в законодавстві обов`язки по вихованню дитини на даний час самостійно виконує Позивач. На жаль, Позивач та Відповідач не досягли жодних домовленостей щодо того, в який спосіб Відповідач буде виконувати свій матеріальний обов`язок перед дитиною та, відповідно, який розмір аліментів сплачуватиме на її утримання. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги дитині не надає, хоча є дієздатною, працездатною особою, на його утриманні не перебувають інші діти чи будь-які інші особи, та не існує інших причин, що б спричинили ухилення від виконання свого обов`язку по утриманню дитини. Донька перебуває на повному утриманні Позивача. Відповідач є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі. Вказане свідчить про те, що Відповідач отримує стабільний дохід. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд». Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 23.02.2026 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання. 13 березня 2026 року представником відповідача адвокатом Семенових О.С. в системі «Електронний суд» сформовано відзив, відповідно до якого сторона відповідача не заперечувала проти часткового задоволення позовних вимог. [PERSON] визнає та не оспорює той факт, що на даний час малолітня дитина проживає разом із матір`ю. Дана обставина має об`єктивний характер, оскільки [PERSON] , виконуючи свій військовий обов`язок у лавах Національної гвардії України в умовах воєнного стану, позбавлений фізичної можливості забезпечити спільне проживання з дитиною за місцем свого фактичного перебування. Відповідач жодним чином не відмовляється від свого законодавчого та морального обов`язку щодо матеріального забезпечення своєї дитини і колишньої дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Навпаки, [PERSON] виявляє готовність надавати фінансову підтримку як дитині, так і дружині, проте наголошує на необхідності збалансованого підходу до визначення розміру таких виплат. Відповідач перебуває на військовій службі у Військовій частині [NUMBER] Оперативно-тактичного з`єднання 2 корпусу Національної гвардії України «ХАРТІЯ», приймає участь у бойових діях, внаслідок цього у нього виникає постійна необхідність у витратах на своє забезпечення. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, розмір заробітної плати відповідача не є стабільним і за останні місяці коливається в середньому приблизно від 40000 до 60000. Хоча його заробітна плата і є вище середньої заробітної плати, проте більша частина коштів витрачається ним на спеціальний одяг та інші необхідні речі для перебування в зоні бойових дій: шкарпетки, білизна, одяг, взуття, інші побутові приладдя, елементи захисту, на фронті все це одноразове і тому його актуальність постійно не втрачається. Окрім цього за власні кошти йому доводиться купувати продукти харчування довготривалого зберігання, засоби гігієни, медикаменти, оскільки перебуваючи в зоні бойових дій в умовах несприятливих для організму відповідач має постійні проблеми зі здоров`ям. Окрім цього відповідач має на своєму утриманні непрацездатну матір, яка є пенсіонеркою і має невелику пенсію. Батько і мати відповідача розлучені із 1996 року, інших рідних, які б могли забезпечувати мати похилого віку, немає. Як особа поважного віку, окрім задоволення базових потреб, матір відповідача потребує витрат на ліки для підтримання нормального життя. Стосовно обґрунтування позивачкою розміру часток, зазначених у позові, вимоги щодо визначення конкретного розміру часток аліментів (як на дитину, так і на дружину) викладені у формі загальних положень законодавства, без деталізації індивідуальних потреб сім`ї на даний час. Зокрема, у позові не наведено розрахунків чи пояснень, чому саме заявлена Позивачкою частка є необхідною для забезпечення згаданого "належного рівня", та які саме фактичні витрати вона покликана покрити. Крім того, варто зауважити, що Позивачка у позовній заяві сама звертає увагу на законодавчі критерії визначення розміру аліментів на її утримання, проте не наводить фактичних обставин, які б дозволили суду повною мірою їх оцінити. Зокрема, як зазначено в позовній заяві, згідно з нормами Сімейного кодексу України (ст. 80), при визначенні розміру утримання одному з подружжя суд має враховувати можливість одержання допомоги від інших осіб (повнолітніх дітей, батьків), а також інші обставини, що мають істотне значення. У позові Позивачка не зазначає відомостей про наявність чи відсутність можливості отримувати таку підтримку від своїх рідних, а також не вказує на жодні особливі чи додаткові потреби, які б вимагали стягнення коштів саме у тій частці, яку вона просить. Залишаючи поза увагою ці важливі фактори, Позивачка обмежується лише загальним посиланням на норми закону. Вважає, що необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде розмір у вигляді 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, враховуючи правовий висновок Верховного Суду щодо обов`язкової перевірки "можливості надавати допомогу", а також рівень обґрунтованості підстав для стягнення 1/6 на користь колишньої дружини, вважаємо, що стягнення аліментів на користь колишньої дружини саме у розмірі 1/8 частки є справедливим та обґрунтованим рішенням. Це дозволить зберегти баланс між правом дружини на утримання та правом самого Відповідача на задоволення базових потреб, необхідних для збереження життя та здоров`я під час виконання бойових завдань. 17 березня 2026 року на адресу Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла заява представника позивача Данильчука С.Г., відповідно до якої просив суд проводити судові засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою додатку EasyСon (https://vkz.court.gov.ua/). Крім того, представником позивача Данильчуком С.Г. подано відповідь на відзив. У відповіді представник позивача зазначає, що заперечення відповідача щодо необхідності утримувати непрацездатну матір та нести витрати, пов`язані зі службою в Збройних Силах України не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначених позивачем, оскільки ці витрати не є абсолютно обов`язковими відповідно до норм чинного законодавства. Крім того, згідно наданої позивачем довідки про доходи, останній наразі проходить службу в Збройних Силах України у в/ч [NUMBER] . Таким чином, Позивач є працездатною особою та отримує стабільний дохід. Незважаючи на це, з часу припинення спільного проживання (з липня 2025 року) Відповідач не надавав жодної матеріальної допомоги своїй доньці. Слід також врахувати, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір. Посилання Відповідача на те, що на його утриманні перебуває мати, яка є непрацездатною та потребує його утримання та лікування, самі по собі не є достатньою підставою для відмови від стягнення аліментів/зменшення розміру на утримання власної доньки та її матері без підтвердження скрутного майнового стану платника аліментів. Жодних доказів наведених обставин до суду не надано. Будучи пенсіонером, мати позивача отримує пенсію. Дані про те, що ця пенсія є меншою, аніж законодавчо встановлений мінімум, матеріали справи не містять. Будь-якої інформації, що мати не працює та не отримує заробітної плати, матеріали справи не містять. Відповідач не надав відомості, чи потребує його мати додаткової фінансової допомоги, не надав підтвердження та докази, яку пенсію та соціальні виплати вона отримує, що і ставить під сумнів чи потребує його мати утримання від відповідача. Утримання батьків дітьми є відповідною компенсацією за утримання і турботу, надану батьками дитині, що не є підставою для зменшення розміру аліментів. Ухвалою суду від 24 березня 2026 року клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Данильчука Сергія Григоровича про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та за допомогою додатку EasyСon по цивільній справі №639/1169/26 задоволено. В судовому засіданні представник позивача Данильчук С.Г. просива позовні вимоги задовольнити та наполягав на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути на утримання позивачки аліменти в розмірі 1/6 частини до досягнення дитиною трирічного віку, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Представник відповідача Бурдоль В.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві. Суд вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2024 року сторони зареєстрували шлюб у Першому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного регіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №92, та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.01.2024 року. (а.с. 12). У позивача та відповідача народилася дитина [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №1049 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 23.07.2024 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Рішенням Новобаварського районного суду міста Харкова від 02 лютого 2026 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб, укладений 20.01.2024 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано у Першому відділі держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №92 (а.с. 54). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2024/009953655 від 20.08.2024 [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно інформації на адвокатський запит №173/0/535-26 від 13.02.2026 КНП «Міська дитяча поліклініка №2» Харківської міської ради, первинна медична допомога дитині [PERSON] , [INFO] , надається в КНП «Міська дитяча поліклініка №2» на підставі укладеної декларації про вибір лікаря, з лікарем-педіатром [PERSON] . За інформацією, наданою лікарем-педіатром [PERSON] , дівчинка мешкає зі своє матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтєю 75 СК України передбачено право одного з подружжя на утримання. Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 80 СК України за рішенням суду визначається розмір аліментів одному з подружжя: 1. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. 2. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. 3. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч. 1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до копії довідки №587 від 21.01. 2026 [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] Оперативно-тактичного з`єднання - 2 корпусу Національної гвардії України « [INFO] » з 6 жовтня 2025 року (а.с. 46). Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 10.03.2026 [PERSON] отримує дохід військова частина [NUMBER] Національно гвардії України (а.с. 55-56). Як зазначає представник відповідача, та підтверджується долученими до справи документами, відповідач має на утриманні мати [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із ним та є пенсіонером (а.с. 48-52). Так, враховуючи надані сторонами докази і встановлені судом обставини, а також відзив і відповідні заперечення з боку відповідача [PERSON] з посиланням на відповідні докази стосовно його матеріального становища, наявності непрацездатних членів родини та інших обставин, визначених законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають частковому задоволенню. Враховуючи, що відповідач має на утриманні доньку та мати, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, щодо стягнення аліментів на її утримання, як особи з якою проживає малолітня дитина, в розмірі 1/10 частини від заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до вимог чинного законодавства, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, у загальному розмірі 3 000 грн. представником позивача надано: копія Договору №2026/02/10-01 про надання правничої допомоги від 10.02.2026, укладеного між адвокатом Данильчук С.Г. [PERSON] , додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги №2026/02/10-01 від 10.02.2026, відповідно до якого сума гонорару є фіксованою і становить 3000,00 грн., та квитанція до прибуткового касового ордеру №1702/1 від 17.02.2026 на 3000,00 грн. (а.с. 17-18, 19, зворот а.с. 19). Відповідач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявив. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, а саме в сумі 3 000,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial