Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають трьох дітей. Рішенням суду з відповідача було стягнуто алімент на трьох дітей у загальному розмірі 5200 грн. щомісячно. [INFO] сторін [PERSON] виповнилося 18 років, на даний час він навчається у коледжі за денною формою навчання. Син проживає разом із позивачкою, власного доходу не має, отримує лише стипендію у розмірі 840 грн. на місяць, що не забезпечує його самостійного утримання. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує мінімальні соціальні виплати, що не дає змоги повною мірою утримувати повнолітнього сина, який навчається. Відповідач є працездатним та має змогу надати матеріальну допомогу сину. Тому просить стягнути з [PERSON] аліменти утримання сина, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно. 1.2 Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 07.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Крім того, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 26.05.2021 шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю (а.с.13-15). Згідно витягів з реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрований та проживає з позивачкою за адресою [ADDRESS] . Факт проживання повнолітнього сина з позивачкою підтверджується також інформаційною довідкою ЦНАП Дубенської міської ради №07-03-15/4579 від 29.12.2025(а.с.9,10, 20). 13.05.2021 Дубенським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19.04.2021 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.12). Також судом встановлено, що на день подання позову до суду [PERSON] вже є повнолітнім, навчається та є студентом третього курсу Мирогощанського аграрного фахового коледжу, форма навчання денна. Знаходиться на повному державному утриманні. Дата закінчення навчання 30.06.2027 (а.с.9). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Враховуючи, що [PERSON] є повнолітнім, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб повнолітньої дитини, можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Стягнення з відповідача аліментів у такому розмірі відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини, зможе покрити витрати на її утримання. В підсумку суд задовольняє позовні вимоги. Оскільки у даній категорії справ позивачка звільнена від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved