Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 09.02.2026 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» мотивована тим, що 12.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір № 2107136864240 в електронній формі, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 3300 грн, строк кредиту один рік. 12.03.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір № 3625409736-54346 в електронній формі, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 2500 грн, строк кредиту 20 діб. 07.07.2021 було укладено договір № 07-07/21 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3625409736-54346. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3625409736- 54346. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3625409736-54346. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2107136864240. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2107136864240. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2107136864240. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим заборгованість за договором №3625409736-54346 від 12.03.2021 становить 19518.75 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2500 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 17018, 75 грн; заборгованість за договором №2107136864240 від 12.03.2021 складає 28842 грн , з яких: -заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 3300 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 25542 грн, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Процесуальні дії у справі. 11.03.2026 року Охтирським міськрайонним судом ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2107136864240 від 12.03.2021 в розмірі 28842 грн та заборгованість за договором № 3625409736-54346 від 12.03.2021 в розмірі 19518,75 грн, що в загальному розмірі становить 48360,75 грн та в рахунок відшкодування судових витрат 5662,4 грн, а всього стягнуто 54023,15 грн. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2026 року вищевказане заочне рішення скасоване, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Мотальової Кравець В.Ю. в суд не з`явилися, надали заяву, в якій просили суд розглянути справу без їх участі, прийняти нове рішення з урахуванням обставин, викладених у заяві про перегляд заочного рішення та врахувати розрахунок, який був наданий у заяві. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Установлено, що 12.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір № 2107136864240 в електронній формі, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 3300 грн, строк кредиту один рік (а.с.9-11). Відповідно до п.1.2 Кредит надається в строк, зазначений у заяві анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Як вбачається із заяви анкети, яка є додатком №1 до Кредитного договору, орієнтовний строк повернення кредиту 18 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 18 день з моменту отримання кредиту. [PERSON] погодив у заяві-анкеті строк кредиту на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язався повернути кредит у розмірі 3300 грн та сплатити проценти 1188,00 грн ( а.с. 12). Пунктом 1.9 договору передбачено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, який містить істотні умови кредитування (а.с.15-17). Згідно довідки ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 01.08.2025 на банківську картку відповідача, яка ним зазначена у кредитному договорі зараховані кредитні кошти в розмірі 3300 грн (а.с.18). Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним договором заборгованість відповідача станом на 09.02.2026 року складає 28842 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3300 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 25542 грн (а.с.19-20). 12.03.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір № 3625409736-54346 в електронній формі, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 2500 грн, строк кредиту 20 діб (а.с.21-26). Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, який містить істотні умови кредитування (а.с.27-29). Згідно довідки ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 15.07.2025 за № 2873_250715093704 відповідачу на банківську картку [NUMBER] зараховано грошові кошти в розмірі 2500 грн, номер транзакції в системі iPay.ua 82884280 (а.с.33). Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним договором заборгованість відповідача станом на 09.02.2026 року складає 19518,75 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2500 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 17018, 75 грн (а.с.34-35). 07.07.2021 було укладено договір № 07-07/21 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3625409736-54346 (а.с.40-43). 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3625409736- 54346 (а.с.64-69). Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3625409736-54346. 01.12.2021 було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2107136864240 (а.с.51-55). 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2107136864240 (а.с.64-69). Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2107136864240. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України). Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає порядок укладення електронного договору. Так пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У своїй постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 Верховний Суд зробив висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Так, судом встановлено, що відповідачем дійсно було отримано кредити, однак він порушив свої зобов`язання перед кредитодавцями, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Проти цього не заперечувала сторона відповідача у заяві про перегляд судового рішення. Суд зазначає, що нарахування відсотків позивачем за договором № 2107136864240 від 12.03.2021 здійснено у відповідності до умов кредитного договору та у передбачений сторонами строк кредитування і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 28842,00 грн, оскільки протилежного відповідачем належними, допустимими, переконливими доказами не спростовано, хоча сторона відповідача і заперечувала проти нарахування відсотків після 18 днів, тобто орієнтовного строку повернення кредиту, при цьому не врахувавши, що граничний строк кредитування становить 1 рік, як це передбачено п.1.9 цього Договору. Проте, вирішуючи позовні вимоги стягнення заборгованості за відсотками за Договором позики №3625409736-54346 від 12.03.2021, суд зазначає таке. Суд погоджується з позицією сторони відповідача щодо того, що відсотки за даним договором були нараховані поза межами дії договору. Так п. 2.3 цього Договору визначено, що строк користування кредитним коштами складає 20 діб та починається з 12.03.2021 та закінчується по 01.04.2021 ( включно). Первісним кредитором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» нарахування проводилося в межах дії договору, що підтверджується розрахунком заборгованості, де заборгованість вказана в сумі 3480 грн: 2500 грн заборгованість за основною сумою кредиту та 980 грн заборгованість за відсотками ( а.с. 34-35). Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданої ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», відсотки нараховувалися з 01.04.2021 по 23.02.2022, тобто поза межами строку Договору позики. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N 14-10цс18, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 14-154цс18 та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі N 14-318цс18 міститься правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Отже, суд, враховуючи вищевикладене, дійшов висновку про часткове стягнення грошових коштів з [PERSON] в цій частині позовних вимог, а саме в частині на суму 3480 грн, як це передбачено умовами договору. Таким чином, врахувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню загальна заборгованість за кредитними договорами в сумі 32322, 00 грн. Щодо судових витрат. Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам. Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання правничої допомоги від 01.07.2024 №01-07/2024, заявку на надання юридичної допомоги №2567 від 01.12.2025 (а.с.81-85). Враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 16000 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат, а саме сплаченого судового збору 1783,80 грн (2662,40 грн х 67%) та 3000 грн витрат на правничу допомогу, а всього 4783,8 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial