Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє її представник адвокат Козакевич Р.В., звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просять: - встановити юридичний факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , та відповідно [PERSON] , померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , а вона її дочкою; - визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 1,92 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] , яка померла [INFO] , мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6-157117, виданого Надичівською сільською радою 14 квітня 1997 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 468, після смерті якої [PERSON] спадщину за законом фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 23 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 30 березня 2026 року. Витребувано у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кобзар Любов Вікторівни (адреса: місто Жовква, вулиця Й. Сліпого, 2/2, Львівський (раніше Жовківський) район, Львівська область, 80300, електронна пошта, адреса: [INFO] ): у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кобзар Любов Вікторівни (адреса: місто Жовква, вулиця Й. Сліпого, 2/2, Львівський (раніше Жовківський) район, Львівська область, 80300, електронна пошта, адреса: [INFO] ): 1) належним чином засвідчену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи 05/2020, яка 04 лютого 2020 року зареєстрована після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] , який помер [INFO] ; 2) інформаційну довідку щодо реєстрації спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а у разі реєстрації спадкової справи належним чином засвідчену копію такої. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Козакевич Ростислав Васильович в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати у їхній відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Просять такі задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Не заперечили проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кобзар Любов Вікторівна в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. При вирішенні справи покладається на думку суду. Крім того на виконання вимог ухвали суду від приватного нотаріуса на адресу суду надійшла копія спадкової справи 05/2020, яка 04 лютого 2020 року зареєстрована після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] , який помер [INFO] , на 24 аркушах, а також копія інформаційної довідки (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо реєстрації спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, фактично визнав позовні вимоги, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у селі Сулимів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 25 травня 2000 року. З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Надичівською сільською радою 08 травня 1976 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08 травня 1976 року у Надичівській сільській раді, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 08 травня 1976 року було зроблено запис за № 13. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині [PERSON] . Дошлюбним прізвищем позивача [PERSON] було [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Віднівською сільською радою 22 січня 1958 року, вбачається, що батьком позивача є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00054449552, який сформовано 29 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Кобзар Любов Вікторівною, вбачається, що батько позивача, [PERSON] , та мати позивача, [PERSON] зареєстрували шлюб 15 жовтня 1949 року у виконавчому комітеті Сулимівської сільської ради, про що було складено відповідний актовий запис № 8. З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6-157117, який виданий 14 квітня 1997 року Надичівською сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 468, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Надичівської сільської ради від 20 червня 1995 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,19 га, а по уточнених даних 1,92 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Надичівської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 10 жовтня 2007 року було зроблено відповідний актовий запис № 39, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області 10 жовтня 2007 року. Тобто матір`ю позивача [PERSON] згідно свідоцтва про народження є [PERSON] , також згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00054449552, який сформовано 29 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Кобзар Любов Вікторівною, дружиною [PERSON] є [PERSON] , водночас згідно свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] , як наслідок виникає необхідність у встановленні юридичного факту родинних відносин між фізичними особами, а саме того, що [PERSON] , яка померла [INFO] є дружиною [PERSON] , та відповідно [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а вона її дочкою. Суд враховує, що встановити іншим способом, враховуючи норми законодавства, факт родинних відносин як рішенням суду неможливо. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1) згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так як встановлення юридичного факту родинних відносин пов`язане із спадкуванням та подальшим вирішенням спору про право, а тому позивач звертається в суд для встановлення даного факту саме в порядку позовного провадження. Прийняття рішення суду про встановлення юридичного факту родинних відносин необхідне позивачу для підтвердження родинних відносин, усунення допущених в документах помилок та подальшого спадкування. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Згідно із ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормою ст. 1217 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З довідки № 743, яка видана Надичівським старостинським округом Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 27 листопада 2025 року, вбачається, що від імені [PERSON] , померлої [INFO] , заповіт в Куликівській селищній раді (колишній Надичівській сільській раді) Львівського району Львівської області не посвідчувався. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 83130669, яка 04 листопада 2025 року видана приватним нотаріусом Кобзар Л. В. вбачається, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався й нотаріусом. Частиною 2 статті 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після її смерті відбувається за законом. Згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] як чоловік [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Викладеним у довідці № 744, яка видана Надичівським старостинським округом Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 27 листопада 2025 року, стверджується, що [PERSON] до дня смерті, [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 746, яка видана Надичівським старостинським округом Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 27 листопада 2025 року, вбачається, що чоловік, [PERSON] , був зареєстрований і проживав разом із померлою дружиною, [PERSON] , до дня її смерті, [INFO] , за адресою [ADDRESS] , Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою - Львівського) району Львівської області і разом вели спільне господарство. Викладеним у довідці № 748, яка видана Надичівським старостинським округом Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 27 листопада 2025 року, стверджується, що на день смерті [PERSON] , а саме станом на [INFO] , за адресою [ADDRESS] , Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою - Львівського) району Львівської області були зареєстровані і проживали: [PERSON] , чоловік, 1923 року народження. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, яким визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, [PERSON] не відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Як наслідок [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину після смерті його дружини, [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини, тобто на день її смерті, не відмовився від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Інших спадкоємців за законом першої черги, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині і прийняли спадщину внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем чи внаслідок звернення до нотаріуса у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, немає. Водночас [PERSON] лише фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , однак юридично таку не оформив, оскільки спадкова справа після її смерті не реєструвалася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83130693, яка 04 листопада 2025 року видана приватним нотаріусом Кобзар Л. В. [PERSON] помер [INFO] , про що 19 листопада 2014 року було складено відповідний актовий запис № 891, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 19 листопада 2014 року. Із заповіту, який 19 березня 2001 року посвідчений Паславською Богданою Михайлівною , секретарем виконавчого комітету Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 68, вбачається, що [PERSON] , на випадок смерті, зробив таке заповітне розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом мав право заповів своїй дочці [PERSON] . По даних, які знаходяться у виконавчому комітеті Надичівської сільської ради, заповіт заповідачем не змінено і не скасовано, що підтверджується записом секретаря виконкому Надичівської сільської ради Н. Дацко від 27 січня 2020 року. Чинність даного заповіту підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) №59268881, сформованою 04 лютого 2020 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. Викладеним у довідці № 745, яка видана Надичівським старостинським округом Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 27 листопада 2025 року, стверджується, що [PERSON] до дня смерті, [INFO] , проживав в [ADDRESS] . З довідки № 747, яка видана Надичівським старостинським округом Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 27 листопада 2025 року, вбачається, що [PERSON] , дочка [PERSON] , на день його смерті, а саме станом на [INFO] , проживала за адресою [ADDRESS] , Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою - Львівського) району Львівської області та вели спільне господарство. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, яким визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, [PERSON] не відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Як наслідок [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вона прийняла спадщину після смерті її батька, [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, оскільки проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини, тобто на день його смерті, не відмовилася від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом, осіб, які б мали право на обов`язову частку у спадщині і прийняли спадщину внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем чи внаслідок звернення до нотаріуса у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, немає. Внаслідок звернення 04 лютого 2020 року [PERSON] до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом приватним нотаріусом Кобзар Л. В. 04 лютого 2020 року було зареєстровано після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкову справу № 05/2020, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59280508 від 04 лютого 2020 року. Однак листом № 165/01-16 від 04 листопада 2025 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 1,92 га, що розташована на території Надичівської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області і належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік - [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ, через неподання позивачем оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та нотаріусом роз`яснено, що у випадку відсутності такого документа, позивачу необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищезазначений земельний пай в порядку спадкування. Сертифікат нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я спадкодавця, у позивача відсутній, спадкодавцем за життя не обміняно сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий зразок сертифіката та не було оформлено право власності на землю. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. [PERSON] ще за життя необхідно було обміняти сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» . Згідно із ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини належної форми документа, оскільки [PERSON] померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а за життя не зробила необхідних дій. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами, а саме того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , та відповідно [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а вона її дочкою. Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , вона прийняла спадщину після смерті її батька, [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, оскільки проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини, тобто на день його смерті, не відмовилася від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині і прийняли спадщину внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем, [PERSON] , чи внаслідок звернення до нотаріуса у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, немає. Водночас [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняла спадщину після смерті його дружини, [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини, тобто на день її смерті, не відмовився від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Інших спадкоємців за законом першої черги, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині і прийняли спадщину внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем, [PERSON] , чи внаслідок звернення до нотаріуса у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, немає. Водночас [PERSON] лише фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , однак юридично таку не оформив, оскільки спадкова справа після її смерті не реєструвалася. Спадщини на право на земельну частку (пай) площею 1,92 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] , померлій [INFO] , згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка, після смерті якої [PERSON] спадщину за законом фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових справ, позивач не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. Право [PERSON] на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка. Враховуючи наведені вище обставини, право позивача на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved