Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» в особі представника Рибалки Д.М. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.07.2017 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за кредитом та користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на офіційному банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в анкеті-заяві. Взятих на себе зобов`язань відповідач не виконує, у зв`язку з чим, станом на 05.09.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 11954,70 грн, яка складається з: 7441,64 грн - заборгованість за кредитом; 4513,06 грн - заборгованість по відсоткам, яку просить стягнути з відповідача разом із понесеними витратами по сплаті судового збору. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16.09.2025 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали. 19.09.2025 року представником позивача усунено недоліки позовної заяви. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 24.09.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 05.11.2025 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника банку, в разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Водночас надіслана судом на адресу відповідача кореспонденція повернулася до суду без вручення з відмітками уповноваженого працівника Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання». Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подала, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подала. Згідно з Постановами ВС від 21.12.2022 у справі №757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св33, 31.08.2022 у справі №760/17314/17), якщо адресат відсутній за вказаною адресою, то вона вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Враховуючи позицію Верховного Суду, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи та судове засідання можливо провести у його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.07.2017 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання відповідної заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-БАНК. В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладання та згоден з його умовами. До кредитного договору Банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент Банк» та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD». Також, 01.07.2017 року відповідачем [PERSON] підписано простим електронним підписом Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». З довідки за картами, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що за укладеним кредитним договором відповідачу [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки: № [NUMBER] - строком дії до грудня 2024 року, № [NUMBER] - строком дії до березня 2021 року. [PERSON] на підставі кредитного договору б/н від 01.07.2017 року за період з 01.07.2017 по 29.03.2024 року було встановлено кредитний ліміт 01.07.2017 у розмірі 1300,00 грн, який змінювався так: 27.07.2017 (збільшено) в сумі 2 000,00 грн, 28.07.2017 (збільшено) в сумі 2 000,00 грн, 09.04.2017 (збільшено) в сумі 7000,00 грн, 16.04.2017 (збільшено) в сумі 9000,00 грн, 18.12.2021 року (зменшено) в сумі 8000,00 грн, 18.12.2023 (збільшено) в сумі 9000,00 грн, 27.12.2023 року (зменшено) в сумі 7441,64 грн, 29.03.2024 (збільшено) в сумі 7500,00 грн за рішенням Банку, відповідно до п.п.2.1.1.2.2-2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент Банк», що підтверджується довідкою за лімітами. Факт користування відповідачем кредитними коштами: зняття коштів, сплата послуг та товарів, а також їх часткове повернення, підтверджений доданою до матеріалів справи випискою по картці відповідача. Використання відповідачем кредитного ліміту, шляхом розпорядження грошовими коштами, які були надані йому у кредит позивачем АТ «Акцент-Банк», на власний розсуд та часткове їх повернення, свідчить про обізнаність відповідача [PERSON] про умови користування кредитними коштами, у тому числі і про процентну ставку, яка підлягає сплаті за користування цими коштами. Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України, а підписання заяви та паспорту споживчого кредиту підтверджує укладення між ним і банком договору. Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір. Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання його сторонами. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив повертати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, а тому порушив умови Договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 2017-07-01 укладеного між позивачем та відповідачем вбачається, що станом на 05.09.2025 року рахується заборгованість у розмірі 11954,70 грн, з яких: заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) 7441,64 грн; заборгованість за процентами 4513,06 грн. Доказів на спростування розміру заборгованості відповідачем до суду не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до ст.13 та ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.07.2017 року у розмірі 11954,70 грн. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved