Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] із заявою про оголошення померлим громадянина України, [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Щербинівка, м. Дзержинська Донецької області, вважаючи днем його смерті дату набрання рішення суду законної сили. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] батько та [PERSON] мати. Перебуваючи у шлюбі батько заявника придбав квартиру в будинку колгоспу в [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 25.06.1992. 19.08.1993 шлюб між його батьками розірвано. Квартира, яку у шлюбі придбав [PERSON] є спільною сумісною власністю батьків та належить їм у рівних частках. Зазначає, що [PERSON] після розірвання шлюбу переїхав та з 1998 року про нього немає жодних відомостей. Заявнику та його матері невідомо, де знаходиться [PERSON] та чи він взагалі живий. 11.02.2003 мати заявника [PERSON] вдруге одружилась із [PERSON] . У 2012 році мати заявника [PERSON] зверталась до Костянтинівського районного суду з метою визнання права власності на 1/2 частину квартири по [ADDRESS] як частку спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] до суду не з`являвся, про судові засідання повідомлявся оголошенням про виклик. У рішенні Костянтинівського районного суду від 06.12.2012 (справа № 0527/7483/2012) вказано, що актом Катеринівської сільської ради та довідкою Катеринівської сільської ради було встановлено, що [PERSON] не проживав у квартирі по [ADDRESS] та на території Катеринівської сільської ради не зареєстрований. Вказаним рішенням визнано право власності на 1/2 квартири по [ADDRESS] за [PERSON] . Інша частина квартири станом на сьогодні перебуває у власності батька заявика. Пізніше, у 2013 році мати заявника зверталась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про визнання свого колишнього чоловіка, [PERSON] , безвісно відсутнім. У рішенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2013 (справа № 233/186/13-ц) зазначено, що [PERSON] звертається із заявою у зв`язку із необхідністю зняти з реєстрації колишнього чоловіка для вирішення питань, пов`язаних із оплатою комунальних послуг. Під час розгляду справи було встановлено, що [PERSON] покинув квартиру у 1998 році і з того часу там не проживає. Про його місце знаходження невідомо. Даним рішенням визнано безвісті відсутнім [PERSON] , [INFO] уродженця с. Щербинівка, м. Дзержинська, Донецької області. Зазначає, що обставини, встановлені у цій справі мають преюдиційне значення та можуть бути враховані судом під час розгляду справи про оголошення особи померлою. З того часу [PERSON] на зв`язок так і не вийшов, ніхто з родичів не знає, де він знаходиться, жодного зв`язку з ним немає. Заявник є єдиним сином [PERSON] та бажає оголосити його померлим з метою подальшого спадкування частини квартири, що належала його батьку, а також можливості в майбутньому (у разі потреби) реалізувати своє право для отримання компенсації за зруйноване житло. У зниклого [PERSON] був ще один син, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Інших спадкоємців І черги немає. Відомості про складені заповіти від імені [PERSON] відсутні. Зазначає, що через відсутність будь-якої інформації про місце перебування [PERSON] існує певна правова невизначеність нерухомого майна. Про [PERSON] немає жодних відомостей з 1998 року, більше як 28 років. Останнє відоме місце проживання зниклого станом на 1998 рік - Донецька область, яка зараз є окупованою територією. Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року заяву прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. 26 лютого 2026 року на адресу суду від заінтересованої особи Трибухівської сільської ради надійшов відзив на заяву, з якого вбачається, що заінтересована особа проти заяви не заперечує. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибув. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заяву про оголошення [PERSON] померлим підтримала, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, згідно відзиву на заяву просить суд розглядати справу у відсутності представника Трибухівської сільської ради. Заслухавши представника заявника, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заявник [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] батько та [PERSON] мати, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.10.1989 Катеринівською с/р Костянтинівського району Донецької області. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , вбачається, що батьки заявника зареєстрували шлюб 20 серпня 1988 року, після чого прізвище матері змінилося на « [PERSON] ». Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 19.10.1993, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 19.10.1993. За час перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі [PERSON] придбав на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого за №105, квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . 11.02.2003 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Катеринівської с/ради Костянтинівського району Донецької області. Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.12.2012 по справі № 0527/7483/2012 за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована по [ADDRESS] . Даним рішенням встановлено, що актом Катеринівської сільської ради та довідкою Катеринівської сільської ради підтверджено те, що [PERSON] не проживав у квартирі по [ADDRESS] та на території Катеринівської сільської ради не зареєстрований. Як вбачається із витягу з Державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 6550, за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS] . Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2013 по справі № 233/186/13-ц, [PERSON] визнано безвісно відсутнім. На підтвердження того, що заявник звертався до поліції, з метою розшуку батька [PERSON] до заяви долучено заяву про розшук особи від 21.01.2026 та відповідь з відділення поліції №2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області № 15246-2026 від 07.02.2026, з яких вбачається, що представник заявника адвокат Оринник Н.С. звернулася до поліції із заявою про розшук [PERSON] . У відповідь на заяву відділення поліції №2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області повідомило заявника про те, що проведеними заходами встановити місце знаходження [PERSON] або інформацію про можливе його місце перебування не представилось можливим. З метою встановлення місця знаходження [PERSON] представником заявника було направлено запит до Пенсійного фонду України щодо отримання [PERSON] пенсійних виплат. Згідно відповіді Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України №2800-030203-8/6718 від 27.01.2026, особа зазначена у запиті на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсій, субсидій, пільг та інших виплат, що здійснює Пенсійний фонд України не перебуває. Згідно повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби №19.5.1/20203-26-Вих від 18.03.2026 вбачається, що за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» (далі - База даних), що функціонує відповідно до Положення про цю Базу даних, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 №614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за №1319/38655, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України [PERSON] , [INFO] , в період з 01.01.2021 по 13.02.2026 в Базі даних не виявлено. Мотивуючи заявлені вимоги, заявник зазначив, що оголошення [PERSON] померлим, необхідно йому для оформлення спадкових прав. Так, [PERSON] є власником 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , у [PERSON] був ще один син [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В силу ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1ст. 293 ЦПК України). Відповідно до приписів п.3 ч 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, дає підстави дійти висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме: з метою реалізації права на прийняття спадщини. Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Також суд роз`яснює, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 46-48 ЦК України,

Outcome: approved