Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-9938972 від 30.08.2024 року на суму 7 200,00 грн. 14.05.2025 між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу №14052025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого ТОВ "Юніт Капітал" відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договром №00-9938972 від 30.08.2024. Загальна суму заборгованості Відповідача перед Позивачем на мемент подання позову становить 18 498,00 грн., яка складається з: 7 200,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 9 531,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2 700,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 05.11.2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та витребувано по справі докази. Представник позивача просить розглядати справу у його відсутність, про що вказав в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та відзив на позовну заяву не подав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлялась належним чином. У зв`язку з цим справа розглядається за правилами статей 280-284 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 00-9938972. Згідно пунктів 1.2.-1.6. кредитного договору позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит у розмірі 6000 гривень (з яких кредит в розмірі 6000 гривень та комісія за надання кредиту в розмірі 1200,00 гривень) строком на 360 днів, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, які становлять: стандартна відсоткова ставка 0,94% від суми кредиту за кожен день користування кредитом і застосовується у межах строку дії кредитної лінії (360 днів). Вказаний договір підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 23835. В договорі відповідач зазначив номер карти на перерахування кредиту 4149-49ХХ-ХХХХ-9670. Кошти за кредитним договором були перераховані відповідачу на його банківський рахунок в день підписання договору, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід» та випискою АТ КБ "Приват Банк" про зарахування на рахунок Відповідача [PERSON] кошти у розмірі 6 000,00 грн. 30.08.2024 року Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку Відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд приходить до висновку, що копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 14.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 14052025-МК/ЮнітКапітал. За цим договором факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» передає за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» права вимоги до боржників відповідно до Реєстру боржників, в тому числі і до [PERSON] за договором кредитної лінії № 00-9938972 від 30.08.2024 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] . Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» має право стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором становить 18 498 гривні 00 копійок, що складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 6 266,40 гривень; - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 9 531 гривні 60 копійок; - заборгованості по штрафним санкціям в розмірі 2 700,00 гривень. Заборгованість по кредиту та відсотках розрахована відповідно до умов договору. Доказів сплати кредиту та відсотків відповідач не надав. У зв`язку з цим суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9938972 від 30.08.2024 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] , в розмірі 15 798 гривні 00 копійок, що складається з: - заборгованості по кредиту в розмірі 6 266,40 гривень; - заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 9 531 гривні 60 копійок. У стягненні штрафних санкцій в розмірі 2 700,00 гривень суд відмовляє, оскільки відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, то суд приходить до наступного. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Звертаючись до суду з позовом представник позивача просив покласти судові витрати, пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги на відповідача. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано копію договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025; додаткову угоду №25770874657 від 11.09.2025 до Договору про надання правничої допомоги від 10.09.2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 на суму 7000,00 грн.; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; довіреність. Суд, враховуючи обставини справи, складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, пропорційності дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. Стягуючи судові витрати, суд керується ст. 141 ЦПК України, і стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2 068,82 грн.(15 798,00*2 422,40/18 498,00). Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial