Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін позиція позивача [PERSON] в позові просить розірвати шлюб укладений 16.05.2015 між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Вони мають різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Подружні відносини припинили, на протязі тривалого часу спільне господарство не ведуть. Можливості зберегти сім`ю немає. На примирення позивачка не згодна. Позивачкою 12.03.2026 поданою до суду заяву в якій вона просить провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. Не заперечує проти заочного розгляду справи. позиція відповідача Відповідач правом подання відзиву не скористався, 11.03.2026 подав письмову заяву в якій позов визнав, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою від 03.03.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.03.2026 від відповідача надійшла письмова заява, в якій він позов визнав, просив розгляд справи проводити за його відсутності. 12.03.2026 позивачкою поданою до суду заяву, в якій вона просить провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. 31.03.2026 судом проведено розгляд справи по суті за відсутності сторін. Суд вважав за можливим провести розгляд справи за відсутності сторін відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, оскільки сторони скористались своїм правом, згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подавши заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить таких висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Сторони по справі одружились 16.05.2015, зареєструвавши шлюб у виконавчому комітеті Котовської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.05.2015 серії [NUMBER] (а.с.10). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.12.2015 вбачається, що сторони являються батьками неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] (а. с. 9). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, за приписами частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище при одруженні, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак не проживають як подружжя та не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Наведені обставини дають підстави вважати, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з поданої заяви. Відповідач позовні вимоги визнає. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставин того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи, інтереси інших осіб, судом не встановлено, а тому підстави для постановлення ухвали про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову - відсутні. Зважаючи на те, що вступ в шлюб та перебування в ньому повинні ґрунтуватись на вільній згоді жінки і чоловіка, враховуючи тривалість розладу в сім`ї сторін, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, тому позов слід задовольнити повністю. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою сплачено судовий збір на суму 1331,20 грн квитанцією № 2.545363275.1 від 24.02.2026. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою підлягає поверненню їй (1331,20/2= 665,60 грн). Решту суми судового збору 665,60 грн слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved