Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

В березні 2026 року заявниця [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, де просить суд ухвалити судове рішення, яким встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який помер [INFO] в місті Приморськ, Бердянського району, Запорізької області, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що [INFO] в місті м.Приморськ, Бердянського району, Запорізької області помер її брат, громадянин України [PERSON] , [INFO] . Заявниця [PERSON] є рідною сестрою померлого, що підтверджується свідоцтвами про народження її брата та заявниці. Встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно заявниці для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України, оскільки на даний час у неї відсутні належні документи для реєстрації смерті брата. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті. Заявниця зазначає, що отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим, оскільки єдиними наявними відомостями, що підтверджують факт смерті її брата [PERSON] на території, непідконтрольній державній владі території України є: копія медичного свідоцтва про смерть серія 23 № 20224400101 від 19.01.2024 року; копія довідки про смерть №С-00102 від 06.03.2024; копія свідоцтва про смерть, що видане на ТОТ від 06.03.2024 року, актовий запис № 170249900001200089007. У зв`язку з вищевикладеним, заявниця просить задовольнити заяву про встановлення факту смерті [PERSON] . Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2026 року по справі за заявою [PERSON] , з участю заінтересованої особи Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України було відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду на 01 квітня 2026 року. Заявниця [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась. Заінтересована особа Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання свого повноважного представника не направив. Заперечень щодо розгляду справи від представника заінтересованої особи не надійшло. Зважаючи, що згідно ч.2 ст.317 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності заявника та заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Приморським РВ УМВС України в Запорізькій області 12.09.2001 року, що заявниця [PERSON] народилась [INFO] в с.Чкалово Пологівського району Запорізької області (а.с.2). Відповідно до Витягу з ДРАЦС громадян про шлюб від 26.02.2009 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб із [PERSON] 16.07.1988 року та її прізвище було змінено на « [PERSON] » (а.с.3). Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 06.11.2025 року [PERSON] з 05.09.1988 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Згідно довідки №1217-7501749506 від 23.04.2024 року [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце перебування: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.05.1987 року, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.10.1972 року, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Приморським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 11.03.2000 року, [PERSON] народився [INFO] в с.Чубарівка Пологівського району Запорізької області (а.с.10). Згідно картки фізичної особи-платника податків, виданої 17.09.2008 року Державною податковою інспекцією у Приморському районі Запорізької області [PERSON] був присвоєний ідентифікаційний номер (а.с.10 зворот). Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть на його ім`я серії [NUMBER] від 06 березня 2024 року, виданим Територіальним відділом РАЦС Приморського району Управління РАЦС Запорізької області, згідно якого [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Приморськ (а.с.6). Згідно довідки про смерть № С-00102, виданої Територіальним відділом РАЦС Приморського району Управління РАЦС Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Приморськ (а.с.7). Згідно медичного свідоцтва про смерть серія 23 №20224400101 від 19.01.2024 року, виданого Бердянським філіалом обласного бюро медичної експертизи [PERSON] помер [INFO] в місті Приморськ, Запорізької області, рф (а.с.9) Оскільки, внесення до реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, це змусило заявницю [PERSON] звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті її брата [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м.Приморськ Бердянського району Запорізької області. Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Мінрозвитку від 28.02.2025 № 376, м.Приморськ Бердянського району Запорізької області, де помер брат заявниці, відноситься до тимчасово окупованої території України. Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 247/7 від 25 листопада 2014 року та № 953/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними. Згідно п.8 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню (ч.4 ст.317 ЦПК України). Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою)». Згідно ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Встановлення факту смерті для заявниці має юридичне значення, оскільки довідка про смерть та свідоцтво про смерть [PERSON] , видане органом рф, тобто органом, який не має права його видавати, так як знаходяться на тимчасово окупованій території України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті брата [PERSON] , у зв`язку з чим реєстрація смерті не можлива без відповідного рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства (ч.4 ст.317 ЦПК України). Судові витрати необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного, враховуючи вимоги ст. 3, 8, 9 Конституції України, ч. 4 ст. 49 ЦК України, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

Outcome: approved