Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] , Чернівецької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко Марина Олександрівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову в новій редакції від 16.01.2026 року зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка являється рідною тіткою [PERSON] , зокрема рідною сестрою його матері [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із квартири [ADDRESS] . 18 січня 2022 року [PERSON] звернувся до П?ятої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї тітки [PERSON] . Проте, [INFO] за заявою доньки померлої - [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О. вже була заведена спадкова справа №16/2021 до майна померлої [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко Марини Олександрівни від 19.01.2022, [PERSON] було відмовлено в оформленні спадкової справи у зв`язку із тим, що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.04.2022 [PERSON] цивільний позов було задоволено та визначено додатковий строк тривалістю в один місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Чернівці, який обчислюється з часу набрання рішенням суду законної сили. 23 травня 2022 року, [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини, яка поступила 31.05.2022. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 листопада 2022 року у справі № 727/8356/22 за позовом представника позивача [PERSON] адвоката Паланійчука Валентина Петровича до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко Марина Олександрівна про усунення від права спадкування, позов було задоволено та усунуто [PERSON] , [INFO] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Листом приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. №349/02-14 від 11 квітня 2023 року позивачу було відмовлено у видачі довідки про те, що він є спадкоємцем, оскільки нею виявлено розбіжності у відомостях про його матір. 10.12.2024 позивачем було подано до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко Марини Олександрівни заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті його тітки [PERSON] . Однак, 13.12.2024 постановою приватного нотаріуса Хоменко М.О. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що ним не подано належних документів, які б підтверджували факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] . Так, як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого 18.01.2023 Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20.02.2021 Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , а батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про смерть №A-01211 від 10.03.2023 виданої відділом РАЦС Центрального округу міста Новосибірська управління у справах РАЦС Новосибірської області, [PERSON] , померла [INFO] , про що Бюро запису актів цивільного стану Виконкому Ржевської міської ради народних депутатів Калінінської області складено актовий запис №308. Як вбачається із архівної довідки МКП «Історико-культурного заповідника «Кладовища по вул. Зеленій» від 10.03.2023 №8, [PERSON] , яка померла у віці 64 роки згідно архівних книг реєстрації померлих була похована 03.08.1970 на МКП «Історико-культурного заповідника «Кладовища по вул. Зеленій», за адресою: м. Чернівці, вул. Кишинівська, 1. Згідно експертного висновку №056/64-1 від 09.03.2023 складеного Українським бюро лінгвістичних експертиз, записи особового імені Шендля витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , запис мати [PERSON] і [PERSON] (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Враховуючи вищевикладені обставини, вважають, що вказаними документами підтверджено родинні зв`язки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] як рідних сестер, а, отже, позивач є рідним племінником померлої [PERSON] . За таких обставин вважають доведеним існування факту родинних відносин між [PERSON] , яка народилась [INFO] і померла [INFO] та позивачем, а, отже, позивач входить до кола спадкоємців померлої [PERSON] . Так, відповідно до довідки про укладення шлюбу №A-00559, між [PERSON] та [PERSON] , 10.01.1970 було зареєстровано шлюб, актовий запис №8, у зв`язку із чим було змінено прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Однак, 23.10.1973 даний шлюб було розірвано рішенням Ржевського міського народного суду Калінінської області. З моменту розірвання шлюбу, тобто з 1973 року [PERSON] проживала в Чернівцях, а її донька з колишнім чоловіком залишилися проживати у російській федерації та жодних зв`язків із нею не підтримували, так як [PERSON] страждала психологічними розладами. Встановлення факту родинних відносин позивачу необхідно для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.12.2002, [PERSON] на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 66,25 кв. м. Згідно довідки про надання інформаційно-консультаційних послуг від 16.12.2024, оціночна вартість вказаної квартири складає 3 020 000 (три мільйони двадцять тисяч) грн. 00 коп. Отримання свідоцтва про право на спадщину у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.В. є неможливим у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно [PERSON] , у зв`язку із чим позивач змушений заявляти позовну вимогу про визнання права власності на спадкове майно. Отже, враховуючи, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не має можливості отримати документ на підтвердження права власності на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, то його право є порушеним і підлягає захисту. На підставі вищевикладеного просять суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жителя [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жителя [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме: на двокімнатну квартиру загальною площею 66,25 м. кв., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.06.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.08.2025 залучено до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Чернівецьку міську раду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.12.2025 задоволено клопотання позивача про повернення до стадії підготовчого провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.12.2025 змінено процесуальний статус Чернівецької міської ради з третьої особи на співвідповідача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Від представника відповідача Чернівецької міської ради до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що щодо встановлення факту родинних відносин, то в обґрунтування вимог про встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та Позивачем, надано копію свідоцтва про народження його матері [PERSON] , де в графі мати зазначено [PERSON] , також надано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , де в графі мати зазначено [PERSON] . Однак, свідоцтво про народження самої [PERSON] / [PERSON] не надано, тому підтвердження тому, що це одна і та ж особа відсутнє. Експертний висновок від 09.03.2023 №056/64-1, складений Українським бюро лінгвістичних експертиз, свідчить про те, що ім`я [PERSON] може читатись також як [PERSON] , проте експерт не може стверджувати, що в записах про державну реєстрацію народження [PERSON] та [PERSON] йдеться про одну і ту ж особу. Тобто, експерт ідентифікує лише ім`я [PERSON] / [PERSON] , а ніяк не особу. Також, викликають сумніви документи, які видані органами влади російської федерації, а саме: копія довідки про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] від 03.02.2023, виданої відділом РАЦС Центрального округу Новосибірськ управління у справах РАЦС Новосибірської області, рішення Ржевського народного суду від 26.10.1973 про розлучення [PERSON] та [PERSON] , архівна довідка Ржевського муніципального округу від 01.03.2023 №102/142 на ім`я [PERSON] , довідка про смерть [PERSON] №А-01211, виданої відділом РАЦС м. Новосибірськ. Таким чином, вважають, що безспірних доказів родинних відносин між позивачем та [PERSON] , позивач суду не надав. Щодо визнання права власності на спадкове майно. Позивач вказує, що постановою приватного нотаріуса Хоменко М.О. від 13.12.2024 Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності [PERSON] на нерухоме майно на [ADDRESS] . Однак, зі спадкової справи, яка була надана приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. вбачається, що постановою від 13.12.2024, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із неподанням належних документів, які би підтверджували факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, приватний нотаріус Хоменко М.О. зазначає, що згідно з п.п. 4.2 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документами, які є доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцями є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. [PERSON] , хоч і подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але не підтвердив свого права на спадкування, а саме: не є родичем спадкодавиці, не є спадкоємцем за заповітом, не надав відповідного судового рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю, що дає підстави для висновку, що він не є учасником зазначених спадкових правовідносин. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку здійснюється у випадках, коли неможливо оформити спадщину в нотаріальному порядку, тобто лише в разі існування перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріуса. Оскільки, відмова приватного нотаріуса Хоменко М.О. у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] ґрунтується на відсутності належних документів, які б підтверджували факт родинних відносин між Позивачем та [PERSON] , підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування немає. Також, вважають, що вимога про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, не підлягає задоволенню, оскільки оформлення права власності на спадкове майно можливе у позасудовому порядку. Враховуючи вищенаведене, вважають що для задоволення позовної заяви про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, немає законних підстав. На підставі вищевикладеного просять суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю та безпідставністю. Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що доводи зазначені у відзиві є необґрунтованими та такими, що не спростовують зазначені позивачем факти та доводи у позовній заяві. Крім того, звертають увагу суду на те, що постановою Верховного суду від 21 січня 2026 року у справі №727/740/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Чернівецької міської ради про визначення додаткового строку в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , було скасовано ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2025 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 листопада 2025 року котрою позивачу було відмовлено у задоволенні позову, а справу №727/740/22 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Вирішуючи даний спір, Верховний Суд встановив, що Відповідачем у цій справі зазначено [PERSON] як спадкоємицю першої черги за законом після смерті [PERSON] . Отже, у справі, яка переглядається Верховним Судом, спір про визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини вирішено судом першої інстанції за належного суб`єктного складу, оскільки відповідачем вказано спадкоємицю [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса. Отже, на момент ухвалення Шевченківським районним судом м. Чернівці рішення від 05 квітня 2022 року це рішення стосувалося винятково прав і обов`язкові спадкоємців [PERSON] . Додатково Верховний Суд зауважив, що оскільки Чернівецька міська рада не була (і не мала бути) залучена до участі в спорі між спадкоємцями щодо визначення одному з них додаткового строку на прийняття спадщини, то обставини, встановлені судом у межах цього провадження, не матимуть для органу місцевого самоврядування преюдиційного значення. Серед підстав для звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою Чернівецька міська рада зазначила те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 листопада 2022 року в справі №727/8356/22 доньку [PERSON] [PERSON] усунено від права на спадкування за законом після смерті матері, що на переконання заявника, є передумовою для порушення територіальною громадою питання про визнання спадщини відумерлою. Тобто ще в жовтні 2024 року Чернівецькій міській раді було відомо про те, що [PERSON] усунено від права на спадкування і таке усунення відбулося на підставі поданого іншим спадкоємцем [PERSON] [PERSON] позову. У рішенні Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 листопада 2022 року в справі № 727/8356/22, на яке Чернівецька міська рада посилалася у своїй заяві про визнання спадщини відумерлою, встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 квітня 2022 року в справі № 727/740/22 [PERSON] визначено додатковий строк тривалістю в один місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ті ж обставини були встановлені і в рішенні Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 травня 2025 року в справі №727/740/22 про визнання спадщини відумерлою, яку сама Чернівецька міська рада ініціювала. Тобто, будучи учасником пов`язаної з провадженням про визначення додаткового строку для прийняття спадщини справи (а саме справи про визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою), Чернівецька міська рада починаючи з жовтня 2024 року не вжила будь-яких заходів, спрямованих на отримання копії рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 квітня 2022 року, на яке посилалися суди у справах №727/8356/22 та №727/10864/24. Натомість Чернівецька міська рада формально послалася на отримання копії рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 квітня 2022 року у справі №727/740/22 у серпні 2025 року, тобто відразу після залишення апеляційним судом без розгляду заяви органу місцевого самоврядування про визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою. Вирішуючи питання про поновлення Чернівецькій міській раді строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 квітня 2022 року, апеляційний суд в ухвалі від 03 вересня 2025 року обмежився посиланням на те, що Чернівецька міська рада не брала участі в розгляді справи, що є поважною причиною для поновлення пропущеного процесуального строку. Обставин участі Чернівецької міської ради в пов`язаних із цією справою провадженнях та наявності в неї реальної можливості ознайомитися з оскаржуваним судовим рішенням раніше ніж у серпні 2025 року (зокрема, починаючи з жовтня 2024 року) апеляційний суд не досліджував. Оскільки суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження через 3 роки після ухвалення рішення місцевого суду належним чином не мотивував необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження й необхідність втручання в принцип res judicata, то як постанова Чернівецького апеляційного суду від 12 листопада 2025 року, так і ухвала цього суду від 03 вересня 2025 року підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження. Враховуючи зазначене, вважають, що Чернівецька міська рада взагалі не може бути учасником даного провадження виходячи з висновків Верховного Суду, а тим паче надавати оцінку діям нотаріуса, відтак просять суд врахувати дані висновки Верховного Суду при постановленні рішення у даній справі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання з`явився, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Чернівецької міської ради в судове засідання з`явилася, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко Марина Олександрівна в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в письмових поясненнях наданих її представником зазначено, що як убачається із змісту позовної заяви та викладеної хронології подій причина відмови у видачі свідоцтво про право на спадщину полягає не у відсутності підстав для оформлення такого права, а у відсутності документального підтвердження наявності таких підстав. Зазначила, що звернення позивача з даним позовом є передчасною дією, яка суперечить нормам матеріального права щодо порядку оформлення права на спадкове майно та по своїй формі є способом уникнення оподаткування. Просила суд у задоволенні позову відмовити. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із квартири [ADDRESS] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.04.2022 [PERSON] цивільний позов було задоволено та визначено додатковий строк тривалістю в один місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Чернівці, який обчислюється з часу набрання рішенням суду законної сили. Рішення набрало законної сили 06.05.2022. 23 травня 2022 року, [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини, яка поступила 31.05.2022. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 листопада 2022 року у справі №727/8356/22 за позовом представника позивача [PERSON] адвоката Паланійчука Валентина Петровича до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко Марина Олександрівна про усунення від права спадкування, позов було задоволено та усунуто [PERSON] , [INFO] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Листом приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. №208/02-14 від 27.02.2023 позивачу було відмовлено у видачі довідки про те, що він є спадкоємцем, оскільки нею виявлено розбіжності у відомостях про його матір. 13.12.2024 постановою приватного нотаріуса Хоменко М.О. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що ним не подано належних документів, які б підтверджували факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається судом із свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого 18.01.2023 Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20.02.2021 Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , а батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про смерть №A-01211 від 10.03.2023 виданої відділом РАЦС Центрального округу міста Новосибірська управління у справах РАЦС Новосибірської області, [PERSON] , померла [INFO] , про що Бюро запису актів цивільного стану Виконкому Ржевської міської ради народних депутатів Калінінської області складено актовий запис №308. Як вбачається із архівної довідки МКП «Історико-культурного заповідника «Кладовища по вул. Зеленій» від 10.03.2023 №8, [PERSON] , яка померла у віці 64 роки згідно архівних книг реєстрації померлих була похована 03.08.1970 на МКП «Історико-культурного заповідника «Кладовища по вул. Зеленій», за адресою: м. Чернівці, вул. Кишинівська, 1. Згідно експертного висновку №056/64-1 від 09.03.2023 року складеного Українським бюро лінгвістичних експертиз, записи особового імені Шендля (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ) і [PERSON] (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Так, відповідно до довідки про укладення шлюбу №A-00559, між [PERSON] та [PERSON] , 10.01.1970 року було зареєстровано шлюб, актовий запис №8, у зв`язку із чим було змінено прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.12.2002, [PERSON] на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 66,25 кв. м. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України). Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року в справі № 127/23627/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20 (провадження № 61-12524сво21)). Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.) (див., зокрема, постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23), від 22 квітня 2024 року в справі № 346/2744/21 (провадження № 61-10543сво23)). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19, від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17, від 28 квітня 2022 року у справі № 352/494/16-ц. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу IV ЦПК України. У пункті 7 постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 273 ЦПК України (пункт 1 частини першої статті 315 діючого ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що вказаними документами підтверджено родинні зв`язки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] як рідних сестер, а, отже, позивач є рідним племінником померлої [PERSON] . За таких обставин є доведеним існування факту родинних відносин між [PERSON] , яка народилась [INFO] і померла [INFO] та позивачем, отже, позивач входить до кола спадкоємців померлої [PERSON] . Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України): перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той з подружжя, який його пережив, та батьки; друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця; четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування). В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 03 травня 2018 року в справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18). Відповідно до частин першої-третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Отже, враховуючи, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не має можливості отримати документ на підтвердження права власності на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, то його право є порушеним та підлягає захисту. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , Чернівецької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко Марина Олександрівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за закономпідлягає задоволенню.

Outcome: approved