Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

03 грудня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «МСБ Фінанс» (далі позивач, ТОВ «МСБ Фінанс») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останньої заборгованість у розмірі 13 510 гривень та судові витрати в розмірі 3 028 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі кредитного договору №1355-К від 29 листопада 2017 року відповідачу надано кредит у розмірі 7 000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 540 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, зі строком погашення кредиту 28.12.2017. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання на умовах, передбачених Договором. Однак в порушення взятих на себе зобов`язань за вказаним договором відповідач не виконала умови договору, в зв`язку з чим станом на дату подання позову до суду утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 510 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7 000 гривень, заборгованості по відсоткам у розмірі 6 510 гривень. На підставі ухвали Індустріального районного суду міста Харкова від 13 січня 2026 року позовну заяву передано на розгляд Покровського районного суду міста Кривого Рогу. Ухвалою судді від 23 лютого 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 11 березня 2026 року. Ухвалою суду від 11 березня 2026 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відкладено на 27 березня 2026 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 29 листопада 2017 року між позивачем ТОВ «МСБ Фінанс» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №1355-К, який підписаний власноручно відповідачем, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 000 гривень. Кредит у розмірі 7 000 гривень отриманий відповідачем [PERSON] 29.11.2017, що підтверджується видатковим касовим ордером. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідач [PERSON] умови договору належним чином не виконала, чим порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором, з яким погоджується суд, станом на 01 грудня 2023 року відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість в розмірі 13 510 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7 000 гривень, заборгованості по процентам у розмірі 6 510 гривень. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, на підставі наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитом в сумі 13 510 гривень. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3 028 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved