Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Товариство звернулось до суду із позовом про стягнення з [PERSON] 39314,80 грн. Позивач посилається на те, що 20 лютого 2019 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір №60200023678 про отримання товарів в системі "Плати Пізніше" з обов`язком здійснювати оплату вартості товару згідно з обраним пакетом фінансування. У момент підписання договору всі права вимоги постачальника за договором були відступлені на користь ТОВ «ФК Фангарант Груп», яке є процесинг-центром системи «Плати Пізніше». Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, відтак, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подав відзив на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 лютого 2019 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір №60200023678 про отримання товарів в системі "Плати Пізніше" з обов`язком здійснювати оплату вартості товару згідно з обраним пакетом фінансування. Вказаний договір укладений у письмовій формі, містить істотні умови, підписаний сторонами, а тому суд визнає його належним та допустимим доказом на підтвердження виникнення цивільно-правових зобов`язань між сторонами відповідно до ст. 11, 626, 628 ЦК України. Судом досліджено Правила отримання товарів (надання послуг) у системі «Плати Пізніше», затверджені наказом ТОВ «ФК Фангарант Груп» № 05/02-18 від 05 лютого 2018 року. Зі змісту Правил вбачається, що вони є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України та є невід`ємною частиною кожного договору, укладеного в межах системи «Плати Пізніше». Згідно договору про участь постачальника в системі «Плати Пізніше» №60200023678 від 20 лютого 2019 року, який укладений між ФОП [PERSON] та ТОВ «ФК Фангарант Груп» постачальник відступив процесинг-центру всі права вимоги до клієнтів, які випливають з договорів про отримання товарів у системі «Плати Пізніше» Таким чином, суд доходить висновку, що ТОВ «ФК Фангарант Груп» є належним кредитором у спірних правовідносинах та має право звернення до суду з даним позовом. Згідно з умовами договору та пакету фінансування, відповідач зобов`язувався здійснювати щомісячні платежі до 20 числа кожного місяця. З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 25 березня 2026 року вбачається, що відповідач здійснив лише часткову оплату зобов`язань, після чого припинив внесення платежів. Розрахунок заборгованості містить відомості про: суму основного боргу; період прострочення; розмір штрафних санкцій, нарахованих відповідно до умов договору. Відповідач не подав суду доказів повного або належного виконання грошових зобов`язань, не спростував розрахунок позивача та не заявив заперечень щодо його правильності. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, а згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо не виконав його у встановлений строк. Умовами договору передбачено відповідальність відповідача у вигляді штрафних санкцій у разі прострочення виконання грошових зобов`язань. Суд бере до уваги, що розмір штрафних санкцій визначений договором, а відповідач не заявляв клопотання про зменшення неустойки, а докази неспівмірності штрафу наслідкам порушення зобов`язання суду не надані. Оцінивши всі надані докази у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд доходить висновку, що позовні вимоги підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а відповідач, не виконавши грошові зобов`язання за договором, порушив вимоги цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, що позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, а відповідач допустив порушення умов договору, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved