Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-01 00:00:00

І. Суть справи. 1.1. ТОВ "Споживчий Центр" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №02.02.2025-100002353 від 02.02.2025 р. у розмірі 14 175,00 грн., та сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що 02.02.2025 р. між сторонами укладено електронний кредитний договір №02.02.2025-100002353, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 9 000 грн шляхом переказу на банківську картку позичальника, строком кредитування 189 днів, тобто до 09.08.2025 р.; з фіксованою процентною ставкою 1% за один день користування. Посилаючись на те, що відповідачка отримавши кредитні кошти не виконала умови кредитного договору, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість у розмірі 14 175,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованість за кредитом 9000,00 грн., простроченої заборгованість за нарахованими процентами 2835,00 грн, залишок штрафів (неустойка) 2340,00 грн, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з даним позовом. 1.3. Відповідач відзиву на позов не подав. ІІ. Процедура та позиція сторін. 2.1. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. 2.2 Відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення матеріалів позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця її проживання, який повернутий до суду із зазначенням причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3.1. Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 10.02.2025 дану справу передано за підсудністю до Прилуцького міськрайонного суду. 3.2. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.03.2026 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 3.3. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 4.1. 02.02.2025 р. між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №02.02.2025-100002353. Оферта на укладення договору та відповідна заявка підписані електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора (пароля) Е349, що підтверджується відповіддю про прийняття пропозиції (акцепт) /а.с. 31-36/. За умовами договору відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 9 000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на картковий рахунок № [NUMBER] , вказаний позичальником. Кредит надано строком на 189 днів зі стандартною процентною ставкою 1% в день. Також погоджено комісію за надання кредиту 630 грн у кожному з двох чергових періодів. 4.2 02.02.2025р. о 20:08:30 ТОВ «Споживчий Центр» перерахував на карту [NUMBER] вказану відповідачем кошти в сумі 9 000 грн, що підтверджується відповідним листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення», номер транзакції в системі iPay.ua - 641793951, призначення платежу: видача за договором кредиту №02.02.2025-100002353/а.с.16/. 4.3 Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 09.01.2026 р. становить 14 175,00 грн., яка складається з основного боргу 9 000 грн, процентів 2 835,00 грн, залишок штрафів 2340,00 грн, проценти по кредиту нараховувалися за період з 02.02.2025 р. по 09.08.2025 р. /а.с. 17-21/. V. Норми права, що підлягають застосуванню: 5.1. Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. 5.2. Відповідно до ч.1 ст.626, ст.629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 5.3. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). 5.4. Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 5.5. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 5.6. Згідно п.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 5.7. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). 5.8. Статтями 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). VI.Оцінка Суду. 6.1 Судом установлено, що 02.02.2025 р. ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] уклали кредитний договір шляхом підписання його відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором Е349, що узгоджується із вимогами ст.ст.6,627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання умов договору 02.02.2025 р.відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 9 000 грн шляхом перерахунку на банківську карту [NUMBER] відповідача за допомогою транзакції в системі iPay.ua - 641793951. 6.2 Зі змісту заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (Акцепт) вбачається, що дана заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомилася 02.02.2025 р. за відповідним посиланням згідно ст.11 ЗУ "Про електронну комерцію". Позичальник підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №02.02.2025-100002353 від 02.02.2025, з якими вона попередньо уважно ознайомилася. 6.3 Враховуючи, що позивач надав відповідачу обумовлені договором від 02.02.2025 р. грошові кошти, шляхом перерахування суми позики на банківську карту № [NUMBER] , вказану позичальником, натомість відповідачка свої зобов`язання з повернення коштів за договором позики не виконала, у зв`язку з чим, у останньої виникла заборгованість, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь позикодавця ТОВ "Споживчий центр" суму заборгованості, що складається з тіла кредиту та відсотків, у розмірі 11 835,00 грн. 6.4 Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 2340,00 грн, суд приходить до наступного. Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, він звільняється від обов`язку сплачувати на користь кредитодавця неустойку (штраф, пеню). Оскільки прострочення відбулося в період дії воєнного стану, нарахування та стягнення неустойки прямо заборонено законом, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. VІІ. Розподіл судових витрат. 7.1 Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. /а.с.1/. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку частковим задоволенням позовних вимог (83,5%) з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 223,10 грн.

Outcome: partial