Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

31 березня 2026 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено. 03.034.2026 року від представника ТОВ «Іннова-Нова» адвоката Андрущенка М.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не було вирішено щодо витрат позивача на послуги адвоката. В судове засідання сторони по справі не викликалися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись з поданою заявою представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 31.03.2026 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено. Вказаним рішенням суду від 31.03.2026 року вирішено: Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-нова» (реєстраційний код юридичної особи 44127243) заборгованість за договором позики у розмірі 20354 грн 30 коп. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-нова» (реєстраційний код юридичної особи 44127243) судові витрати у виді судового збору у розмірі 2622 грн 40 коп. Представник позивача в обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення зазначає, що попередній розрахунок на правову допомогу при зверненні з позовом до суду становив 5000,00 грн. Остаточний розрахунок судових витрат, з документальним підтвердженням, становить 5000,00 грн. Також вказав, що на підставі рішення загальних зборів учасників, змінено найменування юридичної особи: Товариство з обмеженою відповідальністю з «Іннова фінанс» на «Іннова-нова», у зв`язку з чим 08.09.2025 року внесені відповідні зміни до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача. На підтвердження витрат на правову допомогу до суду надано: Договір № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року; Акт № 3818313835 приймання-передачі наданих послуг до Договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року, заявку № 3818313835 про надання послуг, платіжну інструкцію № 14 від 02.04.2026 року Крім того, в матеріалах цивільної справи містяться надані до суду: копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю представника позивача Андрущенка М.В. Враховуючи викладене, суд зазначає наступне. Під час розгляду судової справи сторони можуть стати «заручниками» необізнаності в правових питаннях, так як сучасне цивільне судочинство має тенденцію до постійного ускладнення судових процедур. Для ефективного судового захисту сторони звертаються за кваліфікованою допомогою адвоката. Тому для особи, яка звертається за судовим захистом, дуже важливою є передбачена процесуальним законом можливість компенсації понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в разі виграшу справи. Водночас потрібно притримуватись закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності. Розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, сторони повинні виходити з того, що їх витрати на правову допомогу є адекватними та такими, що відповідають вказаній категорії справ. Недопустимим є намагання сторін збагатитися за рахунок іншої сторони використовуючи інститут оплати витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Суд вважає, що заявлена стороною позивача сума витрат на правову допомогу є співрозмірною зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою. В постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, критерії, з врахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, а також те, що позовну заяву задоволено, суд приходить до висновку, що виходячи з критерію пропорційності, співмірності та справедливості, розмір витрат на професійну правничу допомогу становить сума, що заявлена представником позивача в поданій заяві про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved