Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт фінанс» (далі також позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.10.2019 між АТ «Альфа-банк» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 500822503 (далі також кредитний договір). На підставі договорів факторингу № 1 від 22.02.2021 та № 01-23-02/21 від 23.02.2021 право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачеві грошові кошти в сумі 46 481,64 грн, строк кредиту 36 місяців, процентна ставка 23 % річних. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кошти не повернув, проценти за користування кредитом у встановленому порядку і розмірі не сплатив, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 62 026,39 грн заборгованості за кредитним договором, з яких: 46 481,64 грн заборгованість за тілом кредиту, 13 944,75 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також судові витрати. Ухвалою судді від 11.02.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав, правом подати свої заперечення проти позовних вимог не скористався, про розгляд судом справи повідомлений належним чином. Зокрема, на адресу суду повернувся поштовий конверт з копією ухвали про відкриття провадження у справі, надісланий судом рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу відповідача, яку зазначено позивачем у позовній заяві (а.с. 1) та встановлено судом у порядку, визначеному ч. 6 ст. 187 ЦПК України (а.с. 38), з відміткою оператора поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 45-81). Таким чином, згідно з положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про розгляд справи судом. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін сторони суду не заявляли. З огляду на викладене, розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.10.2019 між АТ «Альфа-банк» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір (оферта) № 500822503 (а.с. 5). Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачeві грошові кошти в сумі 46 481,64 грн, строк кредиту 36 місяців до 10.10.2022, стандартна процентна ставка (фіксована) 23,00 % річних. Даний договір укладено в електронній формі та є письмовим правочином, який відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в сумі 46 481,64 грн, що підтверджується випискою по особових рахунках від 20.12.2024 (а.с. 24-27). Відповідач, у свою чергу, умови кредитного договору не виконав, у визначений договором строк кредит не повернув, проценти за користування ним не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 62 026,39 грн, що згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, складається із основного боргу 46 481,64 грн, заборгованості за процентами 13 944,75 грн (а.с. 28). На підставі договору факторингу № 1 від 22.02.2021 (а.с. 9-13), акта приймання-передачі реєстру боржників від 22.02.2021 (а.с. 14), реєстру боржників від 22.02.2021 (а.с. 22) право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК форт». В свою чергу, згідно з договором факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 (а.с. 15-19), 23.02.2021 (а.с. 20), реєстру боржників від 23.02.2021 (а.с. 23) право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до позивача. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На час розгляду справи судом відповідачем не надано заперечень проти позову, власного контррозрахунку заборгованості, доказів, що свідчать про погашення заборгованості чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а також будь-яких належних та достовірних доказів на підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань. З огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи неспростування відповідачем твердження позивача про неповернення кредиту, суд вважає встановленою обставину неповернення 46 481,64 грн кредиту за кредитним договором та несплати процентів за користування кредитом в сумі 13 944,75 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 46 481,64 грн заборгованості за тілом кредиту та заборгованість за процентами в сумі 13 944,75 грн згідно з наявним у матеріалах справи розрахунком, який відповідачем не заперечено. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищезазначені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 62 026,39 грн заборгованості за договором про надання кредиту № 500822503 від 09.10.2019, з яких 46 481,64 грн - заборгованість за тілом кредиту та 13 944,75 грн - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 328,00 грн судового збору. Позивачем також заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 9 200,00 грн. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження цих витрат позивачем надано: копії договору про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024 (а.с. 29-30); акта приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025 на суму 9 200,00 грн. (а.с. 31 зворот); свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Литвиненко О.І. (а.с. 31). Заява про зменшення розміру судових витрат іншою стороною (відповідачем) не подавалась. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати останнього на професійну правничу допомогу в розмірі 9 200,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved