Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Дяченко Д.С.,звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб, укладений між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 14 червня 2003 року Полково-Микитівською сільською радою Богодухівського району Харківської області, актовий запис № 04. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 14.06.2003 рокуПолково-Микитівською сільською радою Богодухівського району Харківської області було зареєстровано шлюб, між нею та [PERSON] .. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. Стосунки між сторонами поступово погіршилися, що призвело до припинення шлюбнних відносин. Сторони довгий час проживають окремо, фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб має формальний характер. Примирення та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Наголосила, що позбавлена можливості врегулювати питання про розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, оскільки відповідач відмовляється від подачі спільної заяви про розірвння шлюбу. Враховуючи викладене, з посиланням на ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, позивач вказує про наявність підстав для розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 23.12.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Сторони у судове засідання не прибули. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки адвокат Дяченко Д.С. у позовній заяві просила розгляд справи проводити за відсутності сторонни позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14 червня 2003 року Полково-Микитівською сільською радою Богодухівського району Харківської області,що підтверджується свідоцтвом про одруження № [NUMBER] , актовий запис № 04. Як зазначила позивачка, сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак, розірвати шлюб через органи ДРАЦС не є можливим, так як відповідач відмовляється від подачі спільної заяви про розірвння шлюбу. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Клопотань про надання строку на примирення до суду не надходило. Натомість, позивачка у позовній заяві зазначила, що примирення є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам позивачки, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved