Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

У вересні 2025 року позивач ТОВ "Укр Кредит Фінанс" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № 1191-6954 від 19.04.2023 року у розмірі 75 000,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" і [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1191-6954. Відповідно до умов якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 15 000,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період* - 21 днів; комісія за видачу кредиту - 1,50% від суми кредиту; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач всупереч умовам кредитного договору порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 25.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 145 275,00 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 15 000,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 130 275,00 грн. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача лише частину заборгованості, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 15 000,00 грн; прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 60 000,00 грн, що разом становить 75 000,00 грн. Процесуальні дії Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 15.09.2025 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с.53-54). Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22.09.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.56-57). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд», примірник позовної заяви разом з додатками до неї, був направлений відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями доказів відправлення (а.с.51). Відповідачу двічі надсилалася ухвала про відкриття провадження у справі на адресу реєстрації відповідно до інформації відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА, однак відповідач у встановлений судом строк не скористався своїм правом на подання відзиву, жодних заяв з процесуальних питань до суду не надходили, конверти повернулися до суду без відміток про вручення (а.с.60;62). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи Як встановлено судом, 19.04.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», був укладений кредитний договір №1191-6954, який разом із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складає єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений (а.с.18-23). Відповідно до п. 2.1. договору, кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом (п. 2.2. договору). Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (п. 2.4. договору). Відповідно до п. 4.1. договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 15 000,00 грн. Дата надання /видачі кредиту: 19.04.2023. Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Строк договору є рівним строку кредитування (п. 4.8. договору). Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає: 572 465,00% (п. 4.9. договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає: 150 000,00 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 135 000,00 грн (п. 4.10. договору). Відповідно до п.5.1. позичальник зобов`язується сплатити нараховану кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 4.8. цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Позичальник має право у будь-який час повністю або частково достроково повернути отриманий кредит (п. 5.2. договору). Договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з правилами на вебсайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (п. 11.1. договору). Невід`ємною частиною цього договору є: правила відкриття кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором відповідно до методики НБУ (п.11.12. договору). Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А0400 для підписання кредитного договору 1191-6954 від 19.04.2023 року, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачеві кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 15 000,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період* - 21 днів; комісія за видачу кредиту - 1,50% від суми кредиту; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Як зазначає позивач, видача кредитних коштів в сумі 15 000,00 грн [PERSON] згідно з кредитним договором № 1191- 6954 від 19.04.2023 року підтверджена листом АТ КБ «Приватбанк» та довідкою про перерахування суми кредиту (а.с. 34-36). Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1191-6954, згідно з яким заборгованість становить 145 275,00 грн та складається прострочена заборгованість за кредитом - 15 000,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 130 275,00 грн (а.с.37-41). Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача лише частину заборгованості за договором у сумі 75 000,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 15 000,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 60 000,00 грн. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листівках, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підтвердження надання відповідачу кредиту на підставі договору про відкриття кредитної лінії № 1191- 6954 від 19.04.2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало власну довідку про перерахування суми кредиту № 1191- 6954 від 19.04.2023 року та лист АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» його клієнтам через систему платежів LigPaу. Проте, вказані документи не є первинними бухгалтерськими документами відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які створені безпосередньо під час банківської операції по перерахуванню коштів. У них не зазначені повні дані щодо рахунку, на який здійснювався переказ коштів. В довідці ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 1191- 6954 від 19.04.2023 року та листі АТ КБ «ПриватБанк» про здійснення перерахування коштів на певні рахунки зазначено про переказ 19.04.2023 року на рахунок № [NUMBER] коштів в розмірі 15 000,00 грн. Разом з тим, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не надало суду жодних доказів на підтвердження належності рахунку № [NUMBER] саме відповідачу та надходження на його особистий рахунок грошових коштів на підставі договору про відкриття кредитної лінії № 1191- 6954 від 19.04.2023 року. Клопотання про витребування відповідних доказів у банку, який відкрив відповідний рахунок та емітував відповідну картку, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не заявляло. Власна довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1191- 6954 від 19.04.2023 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження факту надання відповідачу кредитних коштів. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не надало суду доказів існування правовідносин з АТ КБ «ПриватБанк» та їх змісту, яке, згідно доводів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснило переказ коштів на рахунок відповідача від імені позивача. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed