Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», інтереси якого представляє адвокат Усенко М.І., звернулося до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 15 травня 2023 року між ТОВ « Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладений в електронній формі шляхом підписання ним одноразовим ідентифікатором договір про споживчий кредит №9676810, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн, строком кредитування - 97 днів, з 15 травня 2023 року по 20 серпня 2023 року, зі сплатою відсотків у розмірі 1,50 % в день, яка застосовується протягом пільгового періоду, який складає 7 днів. В подальшому відсоткова ставка - в розмірі 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 28 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» таТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №103-МЛ відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема за договором №9676810 від 15 травня 2023 року, боржником за яким є відповідач по справі [PERSON] . Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 103-МЛ від 28 серпня2023 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 15620,00 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11220,00 грн - заборгованість за відсотками, 400,00 грн - заборгованість за комісією. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вище зазначену заборгованість за кредитним договором, понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Відповідач [PERSON] не подав відзив на позов. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін, витребувано додаткові письмові докази за клопотанням представника позивача. У судове засідання представник позивача адвокат Усенко М.І. не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, про що зазначив у позовній заяві та в клопотаннях від 11 лютого 2026 року, 25 березня 2026 року, направлених на адресу суду. Згідно відповіді виконавчого комітету Рогатинської міської ради від 01 січня 2026 року №02-28/17, яка надійшла на адресу суду 05 січня 2026 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув повторно, про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.223,280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 15 травня 2023 року між ТОВ «Мілоан»[PERSON] в електронній формі укладено договір про споживчий кредит №9676810. [PERSON] підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) S93170. Відповідно до пунктів 6.1., 6.3. Договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений і інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Приймаючи пропозицію товариства про укладення кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору ( Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів). Сума кредиту становить 4 000,00 грн (п. 1.2. Договору). Строк кредитування 97 днів, з 15 травня 2023 року по 20 серпня 2023 року та складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.3., п. 1.3.1., п.1.3.2., п. 1.4. Договору). Пільговий період становить 7 днів, з 15 травня 2023 року по 22 травня 2023 року (п.1.3.1. Договору). Поточний період становить 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 20 серпня 2023 року (п.1.3.2. Договору) Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 420,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду ( п.1.5.2. Договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 10800,00 грн, які нараховуються за процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду ( п.1.5.3. Договору). Комісія за надання кредиту 400,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1. Договору). 15 травня 2023 року кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн перераховані на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжного доручення 100540848 від 15 травня 2023 року. Крім того, відповідно до інформаційного лист АТ КБ "ПриватБанк" від 20 січня 2026 року №20.1.0.0.0/7-260119/137961-БТ, наданого суду на виконання ухвали про витребування доказів, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , 15 травня 2023 року на картку було зараховано кошти в сумі 4000,00 грн. 28 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ « Фінансова компанія « Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №103-МЛ відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія « Кредит-Фінанс » набуло право вимоги за договорами кредиту, зокрема за договором про споживчий кредит №9676810 від 15 травня 2023 року, боржником за яким є відповідач по справі. Відповідно до копії витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №103-МЛвід 28 серпня 2023 року, за боржником [PERSON] рахувалася заборгованість за кредитним договором №9676810 від 15 травня 2023 року на загальну суму 15620,00 грн, яка складалася з: 4 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 11220,00 грн заборгованості за відсотками та 400,00 грн - заборгованості за комісією. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між первісним кредитором ТОВ «Мілоан`і Деб`яком А.С. правовідносин у зв`язку з укладенням споживчого кредиту за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, який вважається укладеним у письмовій формі, а також наявності зі сторони відповідача невиконаних зобов`язань. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором. Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Пунктом 1.1. договору відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28 серпня 2023 року встановлено, що за цим договором кредитор ( ТОВ «Мілоан» ) передає новому кредитору (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Отже відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28 серпня 2023 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 15620,00 грн за договором № 9676810 від 15 травня 2023 року. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Оскільки взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит № 9676810 від 15 травня 2023 року. позичальник не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Доказів погашення тіла кредиту матеріали справи не містять, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту у сумі 4 000,00 грн. Щодо нарахованих відсотків за користування кредитними коштами то суд зазначає таке. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За матеріалами справи встановлено, що 15 травня 2023 року відповідач [PERSON] підписавелектронний договір № 9676810 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) S93170, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». У цьому кредитному договорі сторони погодили умови кредитування, в тому числі відсоткову ставку. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів, та повернути кредит. Відповідно до умов договору (п.1.3.,1.5.2, п.1.5.3) кредит надано на строк 97 днів. Протягом перших 7 календарних днів користування кредитними коштами (пільгового періоду) вістоткова ставка - 1,50% в цень. В подальшому впродовж 90 календарних днів( поточного періоду) відсоткова ставка - 3,00% в день. Отже заборгованість відповідача за відсотками становить 11220,00 грн (4000,00 грн х 1,50% = 60,00 грн в день х днів = 420 грн.; 4000,00 грн х 3,00% = 120,00 грн в день х 90 днів = 10800,00 ). За матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, у зв`язку з чим має заборгованість за відсотками в розмірі 11220,00 грн. Щодо стягнення заборгованості по комісії за надання кредиту в розмірі 400,00 грн, то суд зазначає таке. Згідно п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. На підставі наведених вимог закону та роз`яснень Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку, що така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже нарахування комісії за надання кредиту в розмірі 400,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, не суперечить вимогам закону. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати комісії теж не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з нього комісії в сумі 400,00 грн. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за договором про споживчий кредит № № 9676810 від 15 травня 2023 року в розмірі 15620,00 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11220,00 заборгованість за відсотками, 400,00 грн - заборгованість за комісією. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи встановлено, що позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №42454 від 18 грудня 2025 року. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, тому згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Водночас відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надано договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, акт надання послуг правової (правничої) допомоги №Д/11814 від 11 грудня 2025 року, детальний опис наданих правничих послуг від 11 грудня 2025 року, згідно яких загальна вартість наданої позивачу правової допомоги адвоката становить 8 000,00 грн. Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21). Враховуючи складність цієї справи, яка з врахуванням п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною справою, обсяг виконаних адвокатом робіт,

Outcome: approved