Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між сторонами виникли кредитні правовідносини у межах проєкту monobank. Позивач зазначає, що 16 січня 2024 року відповідач шляхом підписання анкети-заяви приєднався до Договору про надання банківських послуг, який включає Умови і правила обслуговування, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту та інші складові договору. Договір укладено в електронній формі шляхом приєднання, що відповідає вимогам чинного законодавства. На виконання умов договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок та встановив кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн, надавши можливість користування кредитними коштами. Відповідач, користуючись кредитними коштами, зобов`язався своєчасно погашати заборгованість та сплачувати відсотки й інші платежі відповідно до умов договору та тарифів банку. Водночас, як зазначає позивач, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим допустив утворення заборгованості. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 27 472,02 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту та нарахованих штрафних санкцій. Позивач вказує, що кредитний договір укладений належним чином, відповідач був ознайомлений з його умовами, а використання платіжної картки та мобільного додатку підтверджує факт укладення договору та користування кредитними коштами. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Ухвалою суду від 20 лютого 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 04 березня 2026 року продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за відомою суду адресою проживання та розміщенням оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України. З огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, належне повідомлення відповідача про розгляд справи, а також його повторну неявку у судове засідання без повідомлення причин, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх належність, допустимість та достатність у сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що 16 січня 2024 року відповідач отримав кредит. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (а.с. 18-60). Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, відкривши відповідачу поточний рахунок та встановивши кредитний ліміт у розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 17). Після укладення договору відповідач узяв на себе зобов`язання належним чином виконувати його умови, однак у встановлені строки свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 27 472,02 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 25 860,77 грн та пені 1 611,25 грн (а.с. 12-16). Оцінюючи надані докази, суд виходить із того, що відповідно до статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договір є домовленістю сторін, а його умови є обов`язковими для виконання. Згідно зі статтею 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, у тому числі за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, що відповідає письмовій формі. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк. За змістом статті 610 ЦК України невиконання зобов`язання є його порушенням, а стаття 611 ЦК України передбачає правові наслідки такого порушення. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено право кредитора вимагати повернення заборгованості у разі порушення строків виконання зобов`язання. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні правовідносини, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, тоді як відповідач свої зобов`язання не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість. Доказів належного виконання зобов`язань або заперечень проти розміру заявленої заборгованості відповідачем суду не надано. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved