Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

У листопаді 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в особі представника Луценко Ю.С. через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що 17.09.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1087-4867. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 6 400 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору. В подальшому, відповідач порушив умови Кредитного договору та не повернув в повному обсязі кредит, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 56 640 грн. 01.12.2025 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. 28.01.2026 року представник відповідача адвокат Тисячник Р.Р. подала через підсистему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що саме відповідач підписав кредитний договір та отримав кредитні кошти. Зауважила, що матеріали справи не містять докази реєстрації відповідача у інформаційно-телекомунікаційній системі позивача, долучена довідка про ідентифікацію є внутрішнім документом Товариства, тому не може вважатись належним доказом у спірних правовідносинах. Крім того, звернула увагу, що умови договору містять несправедливу відсоткову ставку, яка в декілька разів перевищує тіло кредиту, що порушує законодавство у сфері споживчого кредитування. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 17.09.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1087-4867 у формі електронного документа з використанням Веб-сайту creditkasa.com.ua, створеного відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронну комерцію». Для підписання зазначеного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами, відповідачу був наданий одноразовий ідентифікатор С2899. Відповідно до умов договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 6 400 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 14 днів, стандартна % ставка 3,00% в день. Позивач, через партнера АТ КБ «ПриватБанк», видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією № 2085034739 та довідкою про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Станом на 07.10.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором становить 56 640 грн., з яких 6 400 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 50 240 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом цим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 30 656 грн., за умови погашення Позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 25 984 грн. Таким чином, спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем, внаслідок чого утворилась заборгованість. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому, зокрема, Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. У пункті «Реквізити сторін» Договору зазначено, що Договір відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А377. У Паспорті споживчого кредиту, зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані, виходячи із обраних умов кредитування, а саме, що у випадку кредитування на суму 6 400 грн. протягом усього строку кредитування із застосуванням стандартної ставки 3,00% в день. Паспорт підписано відповідачем шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором А377. Разом з цим, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної процентної ставки за Договором (Графік платежів за договором) відповідно до методики Національного банку України, де зазначено, що чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період та проценти за користування кредитом. Вказана Таблиця підписана відповідачем шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором А377. З урахуванням встановленого, суд вважає, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов отриманого відповідачем кредиту, а саме: розміру кредиту, процентної ставки та строку кредитування. [PERSON] був належним чином повідомлений про те, що у разі надання йому кредиту, він, відповідно до умов договору споживчого кредитування, зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір та порядок їх нарахування були визначені в умовах договору та в паспорті споживчого кредиту, з яким відповідач ознайомився та без заперечень підписав. Крім того, [PERSON] був повідомлений про орієнтовну загальну вартість кредиту за весь строк користування. Паспорт споживчого кредиту був наданий відповідачу до укладення кредитного договору з метою інформування про умови надання фінансової послуги. У разі незгоди з викладеними умовами, відповідач мав право відмовитися від укладення договору та, відповідно, від отримання кредиту. Суд погоджується із розрахунками заборгованості за Договором №1277-5539від 25.09.2023, що надані позивачем, оскільки вони проведені відповідно до умов договору в межах строку кредитування, що були погоджені сторонами при їх укладенні. Доводи відповідача про завищені та несправедливі суми заборгованостей за нарахованими відсотками суд відхиляє з огляду на те, що сторонами були погоджені істотні умови кредитного договору при його укладенні, умови кредитного договору не були визнані недійсними. Згідно із пунктом 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язання. У пункті 8.38 Постанови від 15.09.2020 у справі №902/417/18 Велика Палата Верховного Суду, посилаючись на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, вказала, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний лише розмір відсотків річних, неустойки, штрафу як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання, однак не розмір відсоткової ставки, що встановлюється умовами договору за погодження сторін та нараховується кредитором за користування кредитними коштами. Таким чином, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало належні та допустимі докази розміру заборгованості [PERSON] , яка утворилася внаслідок неналежного виконання позичальником умов укладеного договору про відкриття кредитної лінії. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитом у розмірі 25 984 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 2422,40 грн. З урахуванням викладеного, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved