Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Педставник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , просить стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1432-3761 від 08.08.2024 у розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] 08.08.2024 був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 1432-3761, підписаний одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов цього договору, відповідачу надано кредит в сумі 1 000,00 грн, строком кредитування на 365 днів, з базовим періодом 10 днів, із зниженою ставкою 1,5% в день. Відповідач не виконав перед позивачем кредитні зобов`язання, внаслідок чого у нього станом на 20.01.2026 виникла заборгованість на загальну суму 6033,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 1000,00 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 4883 гривень, - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 150,00 гривень. Разом з тим кредитодавець прийняв рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 1 033,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 5 000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 1 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 4 000,00 гривень; що разом становить 5 000,00 гривень. Ухвалою суду від 26 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у судове засідання не з`явився. В позовній заяві розгляд справи просив проводити без його участі. Не заперечив щодо заочного розгляду справи. Інших заяв та клопотань не подавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву не скористався. На адресу суду повернувся поштовий конверт із позначкою - «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові №755/17944/18 (61-185св23) від 10.05.2023 вказав, що довідка поштового відділення із позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Згідно з частиною 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, із врахуванням позиції представника позивача, який не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. З урахуванням положень статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні фактичні обставини. 08 серпня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1432-3761 продукту «Credos» (надалі по тексту Договір), за умовами якого кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом (а.с.11-29). Відповідно до пункту 4.1 Договору, загальний розмір кредиту становить 1000,00 грн. За пунктом 4.2 Договору, дата надання кредиту - 08.08.2024. За пунктом 4.13. Договору, строк кредитування - 365 календарних днів, з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту - 07.08.2025. Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору - 34007,54 процентів. Орієнтовна загальна вартість кредиту - складає 6033 грн. Денна процентна ставка - 1,379%. Загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення Договору - 5033 грн (п.п.4.14, 4.15, 4.16, 4.17 Договору). Відповідно до пункту 4.10 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною стандартною процентною ставкою: - 1.50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою. - 1.18% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Згідного з пунктом 4.11. Договору комісія за видачу кредиту становить - 15 % від суми виданого кредиту. Відповідач підписав Договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора А5499. Додатком №2 до Договору про відкриття кредитної лінії №1432-3761 від 08.08.2024 сторонами узгоджено таблицю загальної вартості кредиту для споживача та графіку платежів за договором (а.с. 30). У Паспорті споживчого кредиту виконано істотні умови договору: сума кредиту - 1000,00 грн, строк кредитування - 365 днів, базовий період - 10 календарних днів, стандартна ставка - 488,30 % % відсотків річних, знижена відсоткова ставка - 488,30 % річних. Відповідно до квитанції №2500721272 здійснено через систему платежів Liqpay, перахування коштів в сумі 1000,00 грн на номер карти 537541*74 (а.с. 43). Згідно Довідки про перерахування суми кредиту №1432-3761 від 08.08.2024 за кредитним договором №1432-3761 від 08.8.2024 здійснено видачу кредиту у суму 1000,00 грн (а.с.44). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №1432-3761 від 08.08.2024, [PERSON] не виконував свої зобов`язання, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість на загальну суму 6033,00 грн, яка складається з: заборгованість за основним боргом - 1 000,00 грн, заборгованість за відсотками 4 883,00 грн, заборгованість за комісією - 150,00 грн (а.с.45-51). Отже, судом встановлено, що спірні правовідносини, які виникли на даний час між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Так, статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини 1 статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини 2 статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 08 серпня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1432-3761. [PERSON] у визначеному Законом України «Про електронну комерцію» порядку погоджено із позивачем та підписано одноразовим ідентифікатором «А5499» таблицю обчислення загальної вартості кредиту та сам Договір про відкриття кредитної лінії №1432-3761. Підписанням Договору сторонами визначено та погоджено розмір кредиту, строк кредитування, розмір відсоткової ставки, періоди здійснення обов`язкових платежів, а також суми платежів у них. Отже, судом встановлено, що [PERSON] отримав доступ до кредитних коштів: в сумі 1 000,00 грн, шо перераховані йому на картковий рахунок ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay. Однак [PERSON] свої зобов`язання не виконав, та не повернув позичальнику грошові кошти в сумі 1 000,000 грн з відповідною оплатою процентів за їхнє користування ат комісію за видачу цих коштів. Наданий розрахунок підтверджує розмір основної суми заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових зазначеної заборгованості за кредитом. Разом з тим, суд не погоджується із нарахованими позивачем відсотками за користування кредитом в сумі 4 883,00 грн, з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором №1432-3761 від 08.08.2024, суд установив, що проценти нараховувались: з 08.08.2024 до 03.02.2025 за ставкою 1,50% на день, тобто по 15,00 грн за день; з 04.02.2025 до 07.08.2025 (включно) за ставкою 1,18% на день, тобто по 11.80 грн за день. Проценти нараховано на загальну суму 4 883,00 грн. Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вищезазначену статтю було доповнено частиною п`ятою згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22.11.2023. При цьому вищезазначеним Законом прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» також було доповнено пунктом 17, відповідно до якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: -протягом перших 120 днів - 2,5 % (з 24.12.2023 до 21.04.2024 включно); -протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 22.04.2024 включно до 19.08.2024 включно); -з 20.08.2024 включно та надалі - 1%. Кредитний договір укладено 08.08.2024. Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У частині 1 статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що положення Договору в частині установлення процентів за користування кредитними коштами у розмірі понад 1% на день, тобто щодо встановлення денної процентної ставки понад 1% у період з 20.08.2024 до 07.08.2025 є нікчемними. Тому нарахування процентів за Договором у цій справі з розрахунку 1,5 % та 1,18% на день є необґрунтованим. Отже, за період з 20.08.2024 до 26.07.2025 (353 дні) проценти підлягають нарахуванню за ставкою 1 % на день та їх розмір становить 3 530,00 грн (1 000 х 1 % х 353). Таким чином, загальна заборгованість за процентами, з врахуванням нарахованих за період з 08.08.2024 до 19.08.2024 у сумі 180,00 грн, яку має право нараховувати позивач відповідачу, становить 3 710,00 грн (180,00 + 3 530,00), і саме такі вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Підсумовуючи викладене та враховуючи принципи змагальності і диспозитивності, та відсутність будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх часткового задоволення та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №1432-3761 від 08.08.2024 на загальну суму 4 710,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредитом 1 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 3 710,00 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 507,98 грн з розрахунку: 4710,00*2662,40/5000 На підставі викладеного,

Outcome: partial