Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в позовній заяві зазначила, що 09 серпня 2025року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що в цей день складено відповідний актовий запис №658. В результаті шлюбу вона змінила прізвище із [PERSON] на [PERSON] . Однак, через різні погляди на життя їх шлюбні відносини у грудні 2025 року припинилися. Малолітніх чи неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, але розірвати його через органи державної реєстрації актів цивільного стануможливість відсутня. Вважає, що за цим її позовом суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, бо відновлювати шлюбні відносини з відповідачем не бажає. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою судді Крюківського районного суду Полтавської області від 25.02.2026 прийнято до провадження дану справу та призначено судове засідання з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, у якій просила справу розглядати у її відсутність, підтримує позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 09 серпня 2025 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №658. Спільних дітей не мають. Сторони спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, припинили шлюбно-сімейні відносини. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Майнового спору сторонами не заявлено. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи відсутність у позивача наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, тому, суд вважає, що сім`я сторін у справі розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне відновити відповідачці, за її заявою, дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК Українислід стягнути з відповідача на позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з ч. ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частинами 3,4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі з розподілу судових витрат, яка за своєю суттю є заявою про стягнення на користь позивача з відповідача витрат на правову допомогу. Аналіз чинного цивільного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат за наявності заперечень учасника справи, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Як вбачається з матеріалів справи, та зокрема підтверджується договром про надання правової допомоги №0596 від 12.02.2026, розахунком розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката надану в судовій справі від 16.02.2026, рахунокм фактурою від 16.02.2026, кто прийманя передачі юридичних послуг від 16.02.2026, платіжною інструкцєю 1.537932363.1, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 996,80 грн. Відповідач заперечень щодо співмірності та розумності витрат на оплату послуг адвоката не висловив. За таких обставин, за відсутності заперечень відповідача, враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, час витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати з оплати професійної правничої допомоги в сумі 1 996,80 грн.

Outcome: approved