Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-08 00:00:00

Представник позивача Лисенко О.С. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 01.03.2025-100002059 від 01.03.2025 року в розмірі 11 160,00 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представниця позивача посилається на те, що 01 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферта) № 01.03.2025-100002059. Позивач надав відповідачці грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн строком на 168 днів. Процентна ставка «Стандарт» - 1% за один день користування кредитом, застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом. Процентна ставка «Економ» - 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з наданням кредиту 5% від суми кредиту та дорівнює 200,00 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 200,00 грн. Денна процентна ставка складає 0,91%. Неустойка складає 60,00 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, в свої чергу, [PERSON] взятих на себе зобов`язань не виконала не повернула грошові кошти, у зв`язку з чим у неї наявна заборгованість у розмірі 11 160,00 грн, яка складається з: 4 000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 4 560,00 грн сума заборгованості по процентах; 600,00 грн сума заборгованості за додатковою комісією; 2 000,00 грн - сума заборгованості за неустойкою, чим порушено права ТОВ «Споживчий центр». За викладених обставин позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача вищевказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2026 року відкрито спрощене провадження по справі. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В судове засідання представниця позивача не з`явилася, в позовних вимогах просить розглянути справу за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з?явилася, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення судової повістки, з якої вбачається, що [PERSON] особисто отримала судову повістку про виклик до суду. Відповідачка не повідомила суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надала. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 01 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 01.03.2025-100002059, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору /а.с. 24-26/. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом підписання одноразовим електронним ідентифікатором «Е33», відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору, позичальнику надано кредит у розмірі 4 000,00 грн, загальним строком на 168 днів, з терміном повернення до 15.08.2025 року. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована, 1 % за один день користування кредитом, застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку Процентна ставка «Економ» - фіксована 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з наданням кредиту 5 % від суми кредиту та дорівнює 200,00 грн. Додаткова комісія комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 200,00 грн у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, та встановлюється за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані, однак надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. Денна процентна ставка складає 0,91%. Загальні витрати за споживчим кредитом складають 6 120,00 грн. Орієнтована загальна вартість кредиту 10 120,00 грн. /а.с. 25 /. Згідно повідомлення від 11.02.2026 року, видача коштів за кредитним договором здійснювалася за допомогою системи iPay.ua 01.03.2025 року у розмірі 4 000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] за договором кредиту № 01.03.2025-100002059 /а.с.14/. У свою чергу відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість у загальному розмірі 11 160 грн, з яких: 4 000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 4 560,00 грн сума заборгованості по процентах; 600,00 грн сума заборгованості за додатковою комісією; 2 000,00 грн - сума заборгованості за неустойкою /а.с.30-32/. При цьому суд враховує, що відповідач на виконання умов договору 07.05.2025 року здійснив часткову оплату за кредитним договором на суму 960 грн. Відповідачка не скористалася своїм процесуальним правом передбаченим статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надала до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону Україну «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи, що отримані відповідачкою кредитні кошти, відсотки за їх користування в добровільному порядку позивачу не сплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитом за основним боргом в розмірі 4 000,00 грн, за процентами в розмірі 4 560,00 грн. Вимоги позивача в цій частині є доведеними, а тому підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачки комісії за обслуговування кредиту, суд бере до уваги наступне. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Разом з тим, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року по справі №204/224/21 зазначає, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачці надавалися позивачем послуги по обслуговуванню, вказані в п.9 Заявки відповідача, а саме: організація та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги. В зв`язку з наведеним у позивача відсутні підстави нараховувати комісію за обслуговування кредиту в сумі 600,00 грн. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позовна вимога про стягнення з відповідачки заборгованості в частині стягнення неустойки в розмірі 2 000,00 грн задоволенню не підлягають в силу пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, якими встановлено звільнення від такого обов`язку позичальників під час воєнного стану. Суд встановив, що проценти за користування кредитом нараховані позивачем в межах строку кредитування, а тому підлягають задоволенню. Відповідачка доказів погашення суми кредиту за кредитним договором та процентів за користування ним суду не надала, а також не надала доказів щодо неправильності або необґрунтованості наданого позивачем розрахунку. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідачки заборгованість на користь ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором № 01.03.2025-100002059 в розмірі 8 560,00 грн, з яких: 4 000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 4 560,00 грн сума заборгованості за процентами. Оскільки позов ТОВ «Споживчий центр» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 042,15 грн, виходячи з розрахунку: 8 560,00 грн (розмір задоволених позовних вимог)*2 662,40 грн. (сума сплаченого судового збору) /11 160,00 грн (розмір заявлених позовних вимог.

Outcome: partial