Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

Заявник [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Вальчук Вадим Анатолійович звернувся в суд із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , понад десять років до часу відкриття спадщини, а саме у період: з 2015 року по день смерті [PERSON] - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування заяви вказав, що [INFO] помер [PERSON] , який близько 10 років тому запропонував [PERSON] переїхати жити до нього разом із сім`єю. [PERSON] та померлий були сусідами. [PERSON] був людиною похилого віку та мав проблеми зі здоров`ям, не був одружений, дітей не мав, інших кровних родичів не залишилось, йому важко самому було вести господарство і тому, якщо заявник переїде до нього і забезпече йому гідний догляд, то він після смерті залишить йому все своє майно. Після переїзду заявник з [PERSON] був пов`язаний спільним побутом та вів спільне з ним господарство. Так, вони спільно утримували житло (сплачували комунальні послуги, купували необхідні речі домашнього вжитку), мали спільний бюджет, спільно оплачували продукти харчування, з яких потім готували їжу, мали усні домовленості щодо порядку користування житловим приміщенням. Також, здійснювалась оплата комунальних послуг. [PERSON] постійно хворів, що потребував фінансових витрат, які здійснював заявник. За час перебування [PERSON] на лікуванні, [PERSON] регулярно відвідував хворого, допомагав йому поратися із повсякденними справами та забезпечував засобами особистої гігієни. [PERSON] забезпечив поховання відповідно до звичаїв, та оплатив послуги що пов`язанні із похованням. Заявник проживав з [PERSON] разом за адресою [ADDRESS] разом, вів з ним спільне господарство більше 10 років та здійснював догляд за померлим. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається із: житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,42 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) та 0,17 га для ведення особистого селянського господарства. Заявник звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , проте отримав відмову у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини із [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] , який зареєстрований в [ADDRESS] , рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання спадкоємця на час відкриття спадщини із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`ять років до часу вікриття спадшини. Враховуючи наведене, а також те, що позасудовим шляхом встановити юридичний факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщининеможливо, заявник просить встановити факт, що він проживав з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , понад десять років до часу відкриття спадщини Ухвалою судді від 09 лютого 2026 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Вальчук В.А. підтримали заяву у повному обсязі та просили задовольнити з підстав викладених у ній. Представник заінтересованої особи Дунаєвецької міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, розгляд справи просив проводити у його відсутності. Заінтересована особа: приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бугерко Н.А. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, заслухавши заявника, представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (відповідно до частин першої та другої статті 1220 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частина друга статті 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності надувається на підставах, що не заборонені законом і вважаються набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вказане майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, зареєстровано відповідно до вимог законодавства України на час його виникнення. За роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину та земельна ділянка загальною площею 0,42 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) та 0,17 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №047865 виданого Чаньківською сільською радою народних депутатів на підставі рішення сесії №63 від 23.12.1997 року. До майна померлого [PERSON] за заявою заявника [PERSON] заведено спадкову справу №219/2025. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Бугерко Н.А. від 26.07.2025 року [PERSON] роз`яснено, в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини із [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] , який зареєстрований в [ADDRESS] , неможливо видати свідоцтво про право власності та рекомендовано звернутись до суду про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на наведене, суд вважає доведеними твердження заявника про те, що він позбавлений можливості довести юридичний факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщинив позасудовому порядку і його встановлення безпосередньо породжує для нього юридичні наслідки. Судом встановлено, що заявник [PERSON] проживав разом із [PERSON] , який помер [INFO] за адресою [ADDRESS] , вів з ним спільне господарство більше 10 років та здійснював догляд за померлим, що підтверджується актом складеним депутатом Дунаєвецької міської ради Мудриком К.М. Згідно копій погосподарських книг домогосподарства [ADDRESS] , за 2011 -2025 роки вбачається, що головою двору був - [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований один. Згідно відповіді Дунаєвецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Українина ухвалу суду, вбачається, що станом на 25.03.2026 року відомості про державну реєстрацію шлюбу та народження дітей батьком яких є [PERSON] , [INFO] відсутні. Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства Дунаєвецької міської ради «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня», вбачається, що [PERSON] , [INFO] , звернувся по допомогу 12.05.2025 року у супроводі [PERSON] , який з його слів, доглядає за ним та проживають вони разом. За час перебування [PERSON] на лікуванні, [PERSON] регулярно відвідував хворого, допомагав йому поратися із повсякденними справами та забезпечував засобами особистої гігієни. 25.05.2025 року [PERSON] був виписаний у зв`язку із смертю, та після розтину [INFO] , [PERSON] забрав тіло для поховання. Згідно довідки про причину смерті №136 від 28.05.2025 року причина смерті [PERSON] зазначена: гострий гнілосно-некротичний парапроктит з розповсюдженням гною на мошонку. [PERSON] забезпечив поховання відповідно до звичаїв, та оплатив послуги що пов`язанні із похованням, що підтверджується квитанціями. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що вони знали дуже добре померлого [PERSON] , його батьки померли і він проживав один, сім`ї у нього не було. [PERSON] допомагав йому по господарству, більше двадцяти років вони зналися, а потім [PERSON] запропонував заявнику йти до нього проживати, з 2015 року вони проживали разом, коли він помер [PERSON] його похоронив. Крім того, факт спільного проживання померлого [PERSON] та [PERSON] підтверджується світлинами. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги неможливість встановлення факту спільного проживання померлого [PERSON] та [PERSON] з 2015 року по день смерті [PERSON] - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення такого юридичного факту, оскільки метою його встановлення є отримання можливості реалізувати заявниклм права на спадкування.

Outcome: approved