Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 лютого 2024 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Мністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №94. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 лютого 2024 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований на підставі свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблений актовий запис №94. Спільних дітей не мають, відповідач не надає згоди на добровільне розірвання шлюбу через органи ДРАЦС. Спільне життя з відповідачем останні роки поступово погіршувалось, у родині часто виникали сварки, були різні погляди на сімейні цінності та обов`язки, з часом стали зовсім чужі одне одному. Починаючи з кінця 2024 року сторони не проживають разом однією сім`єю, шлюб фактично припинено, існує лише формально. Подружжя тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ухвалою суду від 06 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30 березня 2026 року. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, у клопотанні зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги, категорично заперечує проти застосування заходів щодо примирення подружжя. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Конверт з судовою повісткою про виклик до суду, направлений відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та у відповіді Департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з вимогами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України зазначені документи вважаються врученими відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18). Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Згідно із ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. 29 лютого 2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №94, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 лютого 2024 року. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст.114 СК України). Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн.

Outcome: approved