Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-08 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 06.08.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3975455, відповідно до умов якого, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 4900,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та у встановлений договором строк. 04.08.2021р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 75931313, відповідно до умов якого, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти (позику) в сумі 6000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання позики та проценти за користування кредитом на умовах та у встановлений договором строк. 29.11.2021р. було укладено договір № 29-11-102, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3975455. 10.01.2023р. було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3975455. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3975455. 30.12.2021р. було укладено договір № 30-12/2021, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75931313. 10.01.2023р. було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75931313. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 75931313. Відповідач свої зобов`язання за договорами належним чином не виконала в результаті має заборгованість в загальній сумі 53028 грн. 41 коп. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вищевказаними договорами у зальному розмірі 53028 грн. 41 коп., судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн. 00 коп. Також просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував. Ухвалою суду від 22.12.2025р. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням, але без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, у якій роз`яснено вимоги ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 04.03.2026р. від представника відповідача, адвоката Шквири С.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 53028 грн. 41 коп. відповідач визнає повністю, а в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу в сумі 16000 грн. 00 коп. частково, а саме в сумі 3000 грн. 00 коп., оскільки відповідач є інвалідом ІІ групи та отримує невелику пенсію по інвалідності. 10.03.2026р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Крім того, враховуючи, що спір виник виключно через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду, заявлена до стягнення сума витрат позивача на правову допомогу є обґрунтованою та співмірною зі складністю даної справи, натомість, зворотного відповідачем не доведено, а тому підстави для відмови у задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн відсутні, а остання підлягає задоволенню. Частиною 2 ст. 275 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом установлено, що 06.08.2021р. між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит № 3975455. Відповідно до умов п. 1 договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 4900, 00 грн. (п. 1.2), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін (до 05.09.2021) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. До договору додано Правила надання фінансових кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», графік платежів за договором, паспорт споживчого кредиту, Анкету заяву на кредит та довідку про ідентифікацію позичальника. Договір про споживчий кредит підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором R41682. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором про споживчий кредит, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами вказаного договору, що підтверджується платіжним дорученням. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 3975455 від 06.08.2021р., в результаті чого розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку становить та підлягає стягненню з позичальника в сумі 40748,76 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4611,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 35598,76 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами 0,00 грн.; заборгованість за комісіями 539,00 грн.; інфляційні збитки 0,00 грн.; нараховані 3% річних 0,00 грн. 04.08.2021р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики №75931313, відповідно до умов якого, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти (позику) в сумі 6000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання позики та проценти за користування кредитом на умовах та у встановлений договором строк. Договір позики підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором albgAK1iG5. До договору додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором позики №75931313від 04.08.2021р., правила надання грошових коштів у позику. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику грошові кошти в порядку, передбаченому умовами вказаного договору, що підтверджується платіжним дорученням. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики №75931313 від 04.08.2021р., в результаті чого розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку становить та підлягає стягненню з позичальника в сумі 12279,65 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 4982,74 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 7128,45 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами 0,00 грн.; заборгованість за комісіями 0,00 грн.; інфляційні збитки 145,53 грн.; нараховані 3% річних -22,93 грн. Таким чином, факт укладення вищевказаних договорів, знайшов своє підтвердження та не оспорюється відповідачем. 29.11.2021р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №29-11/102, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №3975455 від 06.08.2021р., який укладено між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , що підтверджується копією Витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021р., актом приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021р. та платіжним дорученням. 10.01.2023р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №10-01-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №3975455 від 06.08.2021р., який укладено між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , що підтверджується копією Реєстру Боржників до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-03-2023/01, актом приймання-передавання Реєстру Боржників та платіжним дорученням. 30.12.2021р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №30-12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75931313 від 04.08.2021р., який укладено між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , що підтверджується копією Реєстру Боржників №1 за Договором факторингу № 30-12/2021, актом приймання-передавання Реєстру Боржників та платіжним дорученням. 10.01.2023р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75931313 від 04.08.2021р., який укладено між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , що підтверджується копією Реєстру Боржників за Договором факторингу № 10-01/2023, актом приймання-передавання Реєстру Боржників та платіжним дорученням. Таким чином, факт правомірності укладення договорів факторингу та перехід до ТОВ «Коллект центр» прав вимоги заборгованості за договорами № 3975455 від 06.08.2021р. та № 75931313 від 04.08.2021р. від відповідача у загальному розмірі 56061 грн. 34 коп. є доведеним та підтверджується належними доказами. Нормативне обґрунтування та висновки. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом, зокрема Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін. Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» споживач у разі дострокового повернення споживчого кредиту сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом та вартість усіх послуг, пов`язаних з обслуговуванням та погашенням кредиту, за період фактичного користування кредитом. Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповіно до ст. 10561 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За вказаних обставин судом установлено, що отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку в повному обсязі позивачу не повернуто, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів, процентів за користування ними, а також інфляційні втрати та 3% річних. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням вищевикладеного, визнання відповідачем заборгованості в сумі 53028 грн. 41 коп., суд дійшов висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості в повному обсязі. Щодо стягнення судового збору та витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). У відповідності до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За надання правничої допомоги відповідно до Договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року та заявки на надання юридичної допомоги № 2525 від 01.10.2025 р., вартість правової допомоги становить 16000 грн. 00 коп. Представник відповідача у відзиві просила зменшити витрати на правничу допомогу в сумі 16000 грн. 00 коп. до 3000 грн. 00 коп., оскільки відповідач є інвалідом ІІ групи та отримує невелику пенсію по інвалідності. Представник позивача у відповіді на відзив на позовну заяву заперечила проти зменшення витрат на оплату правничої допомоги, оскільки нею були надані всі документи на підтвердження оплати послуг адвоката, тому ці витрати підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Крім того, враховуючи, що спір виник виключно через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду, заявлена до стягнення сума витрат позивача на правову допомогу є обґрунтованою та співмірною зі складністю даної справи, натомість, зворотного відповідачем не доведено, а тому підстави для відмови у задоволенні вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн. відсутні, а остання підлягає задоволенню. Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року в справі № 280/2635/20 вказав, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду. Разом з тим, враховуючи, складність та малозначність справи, незначний час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, розгляд справи у спрощеному проваджененні без проведення судового засідання, суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат, понесених позивачем на правову допомогу, до 5000 грн. 00 коп., що буде співмірним зі складністю справи. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] має другу групу інвалідності, а тому звільняється від сплати судового збору. Пунктом 6 ч. 3 ст. 142 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, у відповідності до вимог ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне компенсувати суму сплаченого судового збору за рахунок держави.

Outcome: partial