Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, проте не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що позивач та відповідач перебували у шлюбу та є батьками неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають та знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області [PERSON] від 11.10.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 20 липня 2023 року №732/0/15-23 суддя [PERSON] звільнена з посади судді Херсонського міського суду Херсонської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Розпорядженням керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 14.03.2024 року відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/18026/21. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 14.03.2024 головуючим у справі визначено суддю Рядчу Т.І. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Ухвалою від 01.05.2024 року направлено судове доручення компетентному суду Республіки Грузії для вручення судових документів. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву, у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, відповідач не надав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи без явки сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвами про народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже законодавством чітко визначено два способи стягнення аліментів на утримання дитини: у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, закон визначає аліменти саме як кошти, що необхідні та достатні для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону матеріально утримувати дитину до повноліття зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд, з урахуванням вищевказаних норм матеріального права та встановлених обставин під час розгляду справи, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання доньок до досягнення ними повноліття, визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 України,

Outcome: approved