Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

До Заводського районного суду міста Кам`янського звернулось Комунальне некомерційне підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня № 9» з заявою про надання згоди на примусову госпіталізацію недієздатної [PERSON] , [INFO] , на термін з 27.03.2026 по 27.04.2026. Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , є особою з інвалідністю 2 групи безстроково по психічному захворюванню. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.09.2025 року у справі № 208/10112/24 [PERSON] визнана недієздатною, над нею встановлено опіку, опікуном призначений двоюрідний брат [PERSON] , [INFO] . 27.03.2026 року у супроводі двоюрідного брата опікуна гр.. [PERSON] . [PERSON] на прохання двоюрідного брата опікуна була госпіталізована у психіатричне стаціонар Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня № 9», де протягом 48 годин була оглянута комісією лікарів-психіатрів, що дійшла до висновку, що обстеження та лікування громадянки [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару у зв`язку з тяжким психічним розладом у формі: афективних розладів, емоційної неадекватності, імпульсивності, висловлює маячні ідеї відношення на адресу оточуючих («мене вони хочуть обманути»), повідомляє, що періодично чує «голоси», висловлювання носять безглуздий характер, конфліктує з сусідами, афект не стримує; відсутність критики до свого психічного стану та поведінки, який позбавляє її здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого здійснює дії, які представляють безпосередню небезпеку для оточуючих і не може самостійно забезпечити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, якщо пацієнтці не будуть надані належний догляд та психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є заява двоюрідного брата -опікуна про погіршення психічного стану [PERSON] , її огляд черговим лікарем психіатром приймально - діагностичного відділення психіатричного профілю КНП КМР «Міська лікарня № 9», та направлення на стаціонарне лікування до психіатричного відділення № 1 (жіноче). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2026 головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А.. Ухвалою судді від 30.03.2026 року цивільна справа прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження судом у складі судді та двох присяжних, в присутності особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] , з обов`язковою участю прокурора, лікаря психіатра, представника КНП КМР «Міська лікарня № 9» та адвоката. Справа призначена до розгляду у закритому судовому засіданні. У судове засідання, призначене на 31.03.2026 року, представник заявника подану заяву підтримав, зазначив, що [PERSON] , не вперше звертається за медичною допомогою, перебуває під наглядом у дільничного лікаря психіатра з 1991 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно -параноїдний синдром F.20.00, неодноразово проходила курс лікування, який стабілізує її психічний стан, 23 рази, вона стає спокійнішою та керованою лише після приймання ліків. На теперішній час стан [PERSON] , є загрозливим як для її життя та здоров`я, так і для оточуючих, а тому є необхідним надання медичної допомоги згідно до протоколів лікування в стаціонарних умовах. Прокурор заяву підтримав з вищенаведених міркувань. Особа, стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію у примусовому порядку, [PERSON] , у судовому засіданні проти госпіталізації заперечувала. Опікун [PERSON] зазначив, що лікування є необхідним для стабілізації стану [PERSON] , так як не застосування заходів лікування має під собою загрозу життю та здоров`ю, як самої [PERSON] , так і оточуючих. В амбулаторному порядку та/або самостійно [PERSON] ліки не приймає, призначеного лікування не дотримується. Представник [PERSON] - адвокат Осипенка А.В. проти задоволення заяви не заперечував, зазначив, що [PERSON] є недієздатною особою, не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, неодноразово проходила спеціальне лікування, стан психічного здоров`я є таким, що становить загрозу для її життя та здоров`я та оточуючих. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заява Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня № 9» про надання згоди на примусову госпіталізацію недієздатної [PERSON] підлягає задоволенню, з наступних підстав. Суд встановив, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.09.2025 року у справі № 208/10112/24 [PERSON] , [INFO] , визнана недієздатною, встановлено над нею опіку, опікуном призначено [PERSON] , [INFO] . Строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатною - 2 (два) роки з моменту набрання рішенням законної сили, тобто до 06 жовтня 2027 року. 27.03.2026 року недієздатна [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , була госпіталізована в психіатричне відділення № 1 (жіноче) та знаходиться по теперішній час з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно параноїдний синдром, поточний процес F 20.00, згідно заяви двоюрідного брата опікуна та направлення дільничного лікаря психіатра, що підтверджується Довідкою, виданою лікарсько-консультативною комісією Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня № 9». 27.03.2026 року на ім`я медичного директора з психіатричної допомоги КНП КМР «Міська лікарня № 9» від опікуна [PERSON] надійшла заява про госпіталізацію [PERSON] через її стан здоров`я: порушення сну, тривогу, неадекватну поведінку, чує голоси, свариться з сусідами. 27.03.2026 року на ім`я медичного директора з психіатричної допомоги КНП КМР «Міська лікарня № 9» від недієздатної [PERSON] надійшла власноручно написана заява із проханням її госпіталізації через стан здоров`я: порушення сну, постійно чує голоси. 27.03.2026 року був проведений психіатричний огляд недієздатної [PERSON] комісією у складі голови комісії медичного директора з психіатричної допомоги [PERSON] , а також членів комісії: лікаря психіатра [PERSON] та лікаря психіатра психіатричного відділення № 1 [PERSON] , про що складений висновок комісійного огляду від 30.03.2026 року. Мета проведення огляду: обґрунтованість госпіталізації недієздатної [PERSON] згідно зі ст. 15 Закону України «Про психіатричну допомогу» «Огляд осіб визнаних недієздатними, госпіталізованих до психіатричного закладу на прохання або за згодою їх законних представників». На момент огляду пацієнтка виявляє тяжкі психотичні розлади у формі: афективних розладів емоційно неадекватна, імпульсивна, висловлює маячні ідеї відношення на адресу оточуючих, повідомляє, що періодично чує «голоси», висловлювання носять безглуздий характер, конфліктує з сусідами, афект не стримує; відсутність критики до свого психічного стану та поведінки, що позбавляє її здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого здійснює дії, які представляють безпосередню небезпеку для оточуючих і не може самостійно забезпечити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, якщо пацієнтці не будуть надані належний догляд та психіатрична допомога. Комісія прийшла до висновку, що госпіталізація недієздатної [PERSON] в психіатричне стаціонарне відділення № 1 обґрунтована, так як обстеження та лікування пацієнтки можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно частин першої, другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту дев`ятого частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачає, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг. Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади. За правилами статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Положеннями статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Положеннями частини першої статті 339 ЦПК України унормовано, що за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно із частинами першою - другою статті 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. Приписи частини другої статті 342 ЦПК України передбачають, що рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовано вказані правовідносини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення даної заяви з огляду на те, що недієздатна [PERSON] має ряд психічних розладів, наявність яких підтверджується відповідним висновком комісії лікарів-психіатрів. Крім того, із матеріалів справи установлено, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, а також неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, проти госпіталізації в примусовому порядку не заперечує терміном з 27.03.2026 року по 27.04.2026 року. Суд вбачає необхідність її госпіталізації до закладу охорони здоров`я з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі пункту 9 частини першої статті 430 ЦПК рішення суду слід звернути до негайного виконання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved