Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 27.04.2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 27.04.2018-000000303 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачеві кредит у розмірі 7000 грн строком на 14 днів з датою повернення до 10.05.2018 року включно з фіксованою процентною ставкою 28 %, що становить 1960 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором станом на 19.11.2025 року виникла заборгованість у розмірі 8960 грн 00 коп., в тому числі 7000 грн 00 коп. - заборгованості за тілом кредиту; 1960 грн 00 коп. - заборгованості по відсоткам. 12.07.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» і ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» був укладений договір факторингу № 120723-8 відповідно до умов якого ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 27.04.2018-000000303 від 27.04.2018 року у загальній сумі 8960 грн 00 коп., в тому числі 7000 грн 00 коп. - заборгованості за тілом кредиту; 1960 грн 00 коп. - заборгованості по відсоткам. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» заборгованість за кредитним договором № 27.04.2018-000000303 від 27.04.2018 року у розмірі 8960 грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 15.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але при зверненні до суду із позовною заявою заявила клопотання, у якому просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин, не подав відзив на позов, а тому суд вважає можливим відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення). Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30.03.2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 27.04.2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 27.04.2018-000000303 (надалі Договір), шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного Договору (оферти), з якою [PERSON] ознайомився того ж дня. Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 7000 грн, строком на 14 днів з дати його отримання зі сплатою процентів у сумі 1960 грн 00 коп., що становить 28 % в процентному значенні, дата повернення кредиту та процентів до 10.05.2018 року. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання згідно вказаного кредитного договору виконало в повному обсязі шляхом перерахування кредитних коштів в сумі 7000 грн на картковий рахунок позичальника [NUMBER] , що підтверджується квитанцією FONDY від 27.04.2018 року та випискою за поточними рахунками клієнта за період 27.04.2018-30.04.2018 про рух коштів по картці [NUMBER] , наданою 09.03.2026 року АТ «Ощадбанк» щодо [PERSON] . Згідно листа АТ «Ощадбанк» від 10.03.2026 року № 46/12-11/34216/2026 БТ встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку [NUMBER] . В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка за підрахунками позивача складає 8960 грн 00 коп., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 7000 грн 00 коп., по процентам в розмірі 1960 грн 00 коп. 12.07.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № 120723-8, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» відступило ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 27.04.2018-000000303 від 27.04.2018 року, що укладений між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] . Перехід права вимоги до фактора (п. 2.4. Договору № 120723-8) підтверджується Актом прийому-передачі Переліку. Згідно Переліку № 1, який є Додатком 2 до договору факторингу № 120723-8 від 12.07.2023 року відповідач [PERSON] у списку рахується за № 21065, загальна сума заборгованості за кредитом 8960 грн 00 коп. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Законом України «Про електронні довірчі послуги», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначено правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не з`явився у судове засідання і не надав спростування розміру нарахованих відсотків. Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст.ст. 512, 514, 516, 526, 629, 1048, 1054, 1055 ЦК України стягненню з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» підлягає заборгованість за кредитним договором № 27.04.2018-000000303 від 27.04.2018 року в розмірі 8960 грн 00 коп., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 7000 грн 00 коп., по процентам в розмірі 1960 грн 00 коп., а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп., сплата якого документально підтверджується платіжною інструкцією № 3720478220 від 12.12.2025 року. На підставі ст.ст. 512, 514, 516, 526, 610, 628, 629, 634, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved