Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулось до Карлівського районного суду Полтавської області з позовною заявою, якою просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 25.12.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір №5203260 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно з умовами договору, сума кредиту складає 5000,00 грн, надана у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок за реквізитами платіжної картки, строк кредиту 360 днів: з 25.12.2024 по 20.12.2025, періодичність платежів зі сплати відсотків - кожні 30 днів, стандартною процентною ставкою 0,95% в день в межах строку кредиту. Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. 31.07.2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу №31/07/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №5203260 від 25.12.2024, загальна заборгованість склала 18402,5 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 5000 грн., заборгованості за процентами 10402,5 грн., штрафні санкції 2500 грн., комісії за надання кредиту 500,00 грн. Позивач зазначає, що станом на дату укладання договору факторингу строк дії договору №5203260 від 25.12.2024 не закінчився, а тому, в межах строку дії договору між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК Фінтраст Капітал» у період 01.04.2025 року по 20.12.2025 року (142 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 6745 грн., які не носять штрафний характер, а є відсотками за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 5203260 від 25.12.2024 в розмірі 25147,50 грн, з яких: сума кредиту 5000,00 грн, сума процентів за користування кредитом 10402,50 грн, нараховані позивачем відсотки 6745,00 грн, штрафні санкції 2500,00 грн. та комісії за надання кредиту 500,00 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та 10000,00 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 05.01.2026 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано в АТ «Ощадбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] відповідачу та зарахування на неї коштів за ініціативи первісного кредитора. До суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, який надсилався відповідачу, з відміткою «Адресат відсутній», у зв`язку з чим ухвалою суду здійснено перехід до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просив розглядати справу без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом подання оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов, від відповідача до суду не надходили. Тому суд, за згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.12.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір № 5203260 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який було підписано електронним підписом споживача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора «22666», про що свідчить п. 9.7.1 та розділ 10 договору. Пунктом 1.1 Договору передбачено, що укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через вебсайт або мобільний застосунок «Credit7». Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і відключення до вебсайту/ІКС Товариства). Згідно з п. 1.2 кредитного договору на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 5 000,00 гривень. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Рекомендовані дати внесення клієнтом грошових коштів для уникнення простроченої заборгованості за кредитом, визначені у графіку платежів - друга колонка «дата видачі кредиту/дата платежу» (п. 1.3.3 кредитного договору). Згідно з п. 1.4 кредитного договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 0,95 % за кожен день користування кредитом та застосовується у межах всього строку кредиту, вказаного у п. 1.3 цього договору (п. 1.4.1 кредитного договору). Відповідно до підпунктів 1.6.1.-1.6.2. пункту 1.6. договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 22 600,00 гривень. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.8 кредитного договору). Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] (п.2.1 договору). TOB «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, перерахувавши 25.12.2024 відповідачу через систему платежів іPay.ua кошти в сумі 5000,00 грн. на картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 01.08.2025 № 20250801-686. Згідно з інформацією АТ «Ощадбанк», наданої на виконання ухвали суду від 05 січня 2026 року, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано картку № [NUMBER] . Вказано, що по вказаному рахунку було зарахування 27.12.2024 коштів на суму 5 000,00 грн. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, зазначеного в п.4.3 договору (п.4.1 договору). Вказаний договір, додаток № 1 (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит), додаток №2 (Інформаційне повідомлення) споживчого кредиту до договору підписані електронним підписом «22666» 25.12.2024 о 21 год 44 хв [PERSON] . Згідно з Паспортом споживчого кредиту загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою становлять 17 600,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою 22 600,00 грн; реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 2 639,6200%. Повернення кредиту 12 платежами, кожні 30 днів, у першому розрахунковому періоді: : 1 925,00 грн. (включає суму комісії за надання кредиту 500,00 грн. та суму процентів за стандартною процентною ставкою 1 425,00 грн.); внесення процентною ставкою 1 425,00 грн.;- в останньому розрахунковому періоді: 6 425,00 грн., що включає: проценти в сумі 1 425,00 грн. та суму кредиту 5 000,00 грн.;- в інших розрахункових періодах: 1 425,00 грн. Відповідно до п.6.1, 6.1.2.1 Правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (нова редакція) кредитний договір з клієнтом (споживачем) укладається в електронній формі за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт або мобільний застосунок «Credit7. Клієнт акцептує Публічну пропозицію шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Приймаючи Публічну пропозицію, клієнт підтверджує використання з боку товариства електронного підпису уповноваженої особи, як аналога власноручного підпису уповноваженої особи, та використання з боку клієнта електронного підпису одноразовим ідентифікатором як аналога власноручного підпису клієнта з метою підписання кредитних договорів, Паспорту споживчого кредиту, у випадках передбачених Законом України «Про споживче кредитування». Проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом протягом строку кредиту, за методом факт/факт, починаючи з дня надання кредиту клієнту до дати повного погашення, якщо інший порядок нарахування не встановлено кредитним договором (п.5.5 Правил). Згідно з розрахунком заборгованості за договором №5203260 від 25.12.2024 станом на 31.07.2025 заборгованість [PERSON] за договором складає 18402,50 грн, в тому числі: 5000,00 грн - тіло кредиту, 10402,50 грн - проценти за користування, 2500,00 грн - штрафні санкції, 500,00 грн. комісії. 31.07.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу 31/07/2025, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, в тому числі щодо боржника [PERSON] за договором №5203260 від 25.12.2024 року в загальному розмірі 18402,50 грн (Реєстр боржників від 31.07.2025). Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 31.07.2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу №31/07/2025 від 31.07.2025, що підтверджує факт переходу до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» прав вимоги заборгованості. Відповідно платіжної інструкції №3704 від 04.08.2025 позивачем здійснено ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» сплату за договором факторингу №31/07/2025 від 31.07.2025. 01.08.2025 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» боржникам направлені повідомлення про відступлення права вимоги за кредитними договорами новому кредитору ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] 25.12.2024 по 31.07.2025 за кредитним договором № 5203260 від 25.12.2024 складає 18402,50 грн. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ « ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування останнього на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Зважаючи на вищевикладене, позивач набув права вимоги до відповідача за договором №5203260 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 року. Доказів протилежного відповідачем до суду не надано. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором №5203260 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024, ні перед первісним кредитором (ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»), ні перед новим кредитором (ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»), борг по тілу кредиту, відсотках не погасив. Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту (5000,00 грн), процентів за користування кредитом (10402,50 грн) та нарахованих позивачем процентів за 142 календарних дні (6745,00 грн) на загальну суму 22147,50 грн заборгованості за договором №5203260 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 підлягають задоволенню. Водночас суд зауважує, що згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер. Договір №5203260 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладений між сторонами 25.12.2024, тобто в період дії воєнного стану в Україні, а, отже, згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) штрафних санкцій за прострочення зобов`язань. Відтак, оскільки стягнення неустойки (штрафу, пені) у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] штрафних санкцій в розмірі 2500,00 та комісії в розмірі 500,00 грн. З огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 25147,50 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 22147,50 грн, що становить 88,07% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2133,40 грн. Згідно зі ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019 в справі №922/445/19, від 22.01.2021 в справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02.12.2020 в справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03.02.2021 в справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17.02.2021 в справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу було надано: договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», заявку №14284 від 24.11.2025 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024, акт №14284 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 22.12.2025 на загальну суму 10000,00 грн, рахунок на оплату №14284 -22/12-2025 від 22.12.2025 на суму 10000,00 грн, ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу на адресу суду не надходило. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання правової допомоги пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 8807,00 грн.

Outcome: partial