Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 23.01.2026 року звернулось в суд з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Кредитним договором (оферти) №04.04.2025-100002914 від 04.04.2025 в розмірі 13 296,38 грн., 2662,40 грн. судового збору. 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. В обґрунтування позову зазначив, що 04.04.2025 року між ним та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 04.04.2025-100002914. Відповідно до умов вказаного Договору, позичальнику надано кредит у розмірі 8 000,00 грн. строком на 140 днів. Кредитний договір (оферти) № 04.04.2025-100002914 від 04.04.2025 року було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору. 17.05.2025 між ТОВ «Споживчий центр» Мілєв Денис Вячеславович кредитного договору (оферти) № 17.05.2025-100000973, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором К357 (а.с. 19, зворотня сторона). ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за цим Договором виконано в повному обсязі, однак [PERSON] взятих на себе зобов`язань належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позову утворилась заборгованість у розмірі 13 296,38 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5 925,55 грн., процентах в розмірі 4 175,83 грн. неустойки в розмірі 3200 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр», що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. В зв`язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. 1.2. Адвокат Подубна Н.Ю. в інтересах відповідача [PERSON] 02.03.2026 подала до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач є військовослужбовцем з 24.12.2025 року, що підтверджується відповідною довідкою №1248 від 30.12.2025 року. Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на час проходження військової служби провадження у цивільних справах проти військовослужбовців має бути зупинене. Окрім того, позивач нарахував надмірні проценти, штрафи та пеню, що є несправедливим і суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування», де встановлюється обмеження на загальну суму платежів за договором. До того ж відповідач частково здійснював оплати на користь позивача на виконання кредитного договору, що не було враховано позивачем та не підтверджено жодним розрахунком заборгованості, та відповідачу такий розрахунок не направлявся. Позовна заява не містить належних доказів, що підтверджують нараховану заборгованість, зокрема не надано належний розрахунок заборгованості, розрахунок усіх платежів. Сума кредиту за кредитним договором від 04.04.2025 року складала 8000,00 гривень. Відповідач повернув/сплатив на користь позивача на виконання умов договору: 01.06.2025 року кошти у розмірі 1810,90 гривень; 19.06.2025 року кошти у розмірі 2138,09 гривень; 02.07.2025 року кошти у розмірі 2086,32 гривень. При цьому відповідач зареєстрований та проживав до військової служби зі своєю сім`єю: матір`ю і дідусем, які мають проблеми зі здоров`ям та потребували його постійної матеріальної допомоги на ліки та лікування, в зв`язку з чим він не погасив вчасно залишок кредиту у розмірі 1985,81 гривень. Також у зв`язку із військовою службою відповідач не мав можливості своєчасно здійснити платіж за кредитним договором, а прострочення виконання зобов`язань виникло не з його вини, а через виконання військового обов`язку в умовах воєнного стану. З урахуванням викладеного, просять врахувати його статус військовослужбовця, застосувати норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема положення про заборону нарахування штрафів, пені та процентів, зменшити або скасувати нараховані штрафи, пеню, відсотки та інші нарахування, залишивши до сплати лише тіло кредиту (основну суму заборгованості), зарахувати раніше сплачені відповідачем платежі у рахунок погашення тіла кредиту. У разі потреби - надати відстрочку виконання рішення суду. Позивач не обґрунтував та не довів належними та допустимими доказами своїх позовних вимог, не надав розрахунок заборгованості (відповідачу він не направлявся), в зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного просить у задоволенні позовної заяви ТОВ «Споживчий центр до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі. 1.3. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Чехун Ю.В. 05.03.2026 подала до суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначила, що як було зазначено у позовній заяві, Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 1804.56 грн. від 01.06.2025 року; 2130.61 грн. від 19.06.2025 року; 2079.02 грн. від 02.07.2025 року, що є обставиною, яка свідчить про визнання боргу відповідачем. Сторона позивача наголошує, що зазначаючи у відзиві про відсутність доказів перерахування кредитних коштів, сторона відповідача не надала до суду виписки по рахунках відповідача в банківських установах, у тому числі по рахунку, який відповідач зазначив в договорі, як номер особистого платіжного засобу, на спростування доказів, наданих стороною позивача. Відтак, відповідач заперечуючи факт отримання грошових коштів, не надав виписку з банку про наявні чи відсутні банківські рахунки, інформацію про рух коштів за спірний період по цим рахункам. Таким чином, TOB «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Щодо наданих документів стосовно проходження військової служби. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. З доданої до відзиву довідки форми 5 вбачається, що Відповідач проходить військову службу за мобілізацією лише з 24.12.2025, тоді як кредитний договір був укладений 04.04.2025 та кінцевою датою повернення кредиту є 21.08.2025. Тобто на момент виникнення спірних правовідносин відповідач не мав статусу військовослужбовця та відповідно на нього не поширюється пільга, передбачена Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відтак, відповідач не підтвердив свій статус військовослужбовця на час дії кредитного договору, адже не надав довідки про проходження військової служби, військового квитка з відмітками за період дії кредитного договору тощо. Відтак, відповідач не надав документів, які б підтверджували його участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України. Тому, права на відповідну пільгу, як особа, відповідач не має. На підставі викладеного, просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 2. Рух справи у суді. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за його відсутністю. Адвокат Подубна Н.Ю. в інтересах відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак у поданому відзиві просила справу розглянути без їх участі на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 4. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 04.04.2025 укладено Кредитний договір (оферти) № 04.04.2025-100002914, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е812 (а.с. 17, зворотня сторона). Згідно умов вищевказаного договору кредитор надає позичальнику грошові кошти у розмірі 8000 гривень зі строком користування кредитом 140 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,00 % в день, комісії в розмірі 1600 гривень та неустойкою 80 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Дата повернення кредиту 21.08.2025. Відповідно до п. 4.4. Договору, Сторони встановлюють, що Проценти нараховуються з дня надання Кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Проценти за користування нараховуються та обліковуються Кредитодавцем щоденно. Комісія нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. У разі дострокового повного повернення Кредиту позичальник у день цього повернення сплачує Проценти за період фактичного користування Кредитом (включаючи безпосередньо день надання Кредиту). У разі дострокового часткового повернення Кредиту у день повернення позичальник сплачує Проценти за період фактичного користування всією сумою Кредиту, а на залишок суми Кредиту нараховуються Проценти у загальному порядку, передбаченому договором. При достроковому погашенні Кредиту Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (або її несплачена частина) повинна бути сплачена Позичальником у день дострокового погашення Кредиту. За домовленістю Сторін при сплаті чергового платежу раніше дати платежу, зазначеної у графіку платежів, Позичальник звільняється від обов`язку сплатити відповідний черговий платіж у дату, зазначену в графіку платежів. При цьому достроково сплачений платіж з Суми Кредиту у складі цього раніше сплаченого чергового платежу зараховується у день його фактичної сплати, а достроково сплачені Проценти та Комісію Позичальник доручає Кредитодавцю зарахувати в рахунок виконання зобов`язань зі сплати Процентів та Комісії в дату платежу, вказану у графіку платежів, а за наявності залишку коштів в дострокове повернення кредиту (а.с. 16, зворотня сторона). На виконання умов вказаного договору кредитні кошти в розмірі 8 000 гривень 04.04.2025 року перераховані відповідачу на платіжну картку [NUMBER] , яка зазначена в договорі, як засіб електронного платіжного засобу позичальника, номер транзакції в системі iPay.ua 701380414, призначення платежу: Видача за договором кредиту №04.04.2025-100002914 (а.с.24). Кредитний договір (оферти) № 04.04.2025-100002914 від 04.04.2025 року було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору. 17.05.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено додатковий договір (оферти) № 17.05.2025-100000973, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором К357 (а.с. 19, зворотня сторона). Сторони домовились за ініціативою та на підставі звернення Позичальника продовжити строк, на який надається Кредит та строк дії договору, внести зміни в заявку та акцепт та з дати укладення даного Додаткового Договору викласти норми, встановлюючі строк, на який надається кредит, дату повернення (виплати) кредиту, графік платежів, строк дії договору, денну проценту ставку та її розрахунок в наступній редакції: - Строк, на який надається Кредит 156 днів з дати його надання. - Дата повернення (виплати) кредиту - 06.09.2025. Сторони погодились, що при отриманні платежу Позичальника у розмірі, меншому розміру чергового платежу, раніше дати чергового платежу належним строком (терміном) для сплати нарахованих на цей день Процентів та Комісії є день отримання такого платежу. - Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.65% (денна процентна ставка) = (5796.48/8000)/112 х 100%. Сторони домовились, що Проценти та Комісія, нараховані за користування Кредитом станом на момент укладення даного Додаткового Договору, сплачуються Позичальником в дату укладення даного Додаткового Договору не пізніше 23 год. 59 хв. дати укладення даного Додаткового Договору. Інші умови Договору, не змінені даним Додатковим Договором, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені Сторонами раніше і Сторони підтверджують їх обов`язковість для себе. Цей Додатковий Договір є невід`ємною частиною Договору та набирає чинності з дати отримання Позичальником у інформаційній системі Кредитора від Кредитора відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної уповноваженим працівником Кредитора у порядку, встановленому законодавством (а.с.19). Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 17.05.2025-100000973 від 17.05.2025 розмір заборгованості відповідача складає 13 296,38 гривень, з яких: 5 920,55 гривень заборгованості по тілу кредиту; 4 175,83 гривень заборгованість по процентам; 3 200 гривень - неустойка (а.с.10-12). ТОВ «Споживчий центр» виконало прийняті на себе зобов`язання надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі зазначеному вище. Однак [PERSON] не виконав прийняті на себе зобов`язання, внаслідок чого за кредитним договором існує заборгованість, яка зазначена вище. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 15 статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. У матеріалах справи наявна довідка № 1248, видана командиром військової частини [NUMBER] капітаном [PERSON] від 30.12.2025 року, відповідачу [PERSON] про те, що він перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] з 24.12.2025 року. З аналізу змісту вказаної вище норми законодавства та наявних у справі доказів вбачається, що відповідач, як військовослужбовець, який проходить службу з 24.12.2025 року, з моменту мобілізації звільнений від виконання перед своїм кредитором зобов`язань, зокрема, по сплаті відсотків за користування кредитними коштами. Разом з тим, як вбачається із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 17.05.2025-100000973 від 17.05.2025 проценти по кредиту нараховані за період з 18.05.2025 року по 06.09.2025 року. Станом на 06.09.2025 року розмір відсотків становив 4 175,83 гривень та в подальшому вказана сума відсотків є незмінною, що свідчить про ненарахування відсотків після 06.09.2025 року (а.с.10-12). Тобто, відсотки позивачем були нараховані до початку проходження позичальником військової служби. Крім цього, щодо твердження ТОВ «Споживчий центр» про те, що [PERSON] має заборгованість у виді неустойки за невиконання умов кредитного договору у розмірі 3 000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, суд вважає, що нарахування неустойки за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки в сумі 3 000,00 грн. слід відмовити. Враховуючи доведення позивачем отримання відповідачем кредиту та порушення останнім грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі, вказаному у розрахунку позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині суми тіла кредиту у розмірі 5 920,55 грн., процентів в розмірі 4 175,83 грн., усього 10 096 грн. 5. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (75,93%) з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 2021,56 грн.

Outcome: partial