Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

13.11.2025 представник позивача звернувся до суду з даною заявою, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, що зареєстрована судом 02.12.2025, мотивуючи тим, що згідно особового рахунку № [NUMBER] , відповідач за період з 01.02.2018 по 01.11.2025 має заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 27928,02 грн та у добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконує. Тому, просив у судовому порядку стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2018 по 01.11.2025 у розмірі 27928,02 грн; за період з 01.02.2018 по 23.02.2022 суму, на яку збільшилася заборгованість внаслідок інфляційних процесів у розмірі 2428,10 грн та 3% річних у розмірі 912,12 грн; за період з 01.01.2024 по 01.11.2025 суму, на яку збільшилася заборгованість внаслідок інфляційних процесів у розмірі 793,00 грн та 3% річних у розмірі 241,77 грн; судові витрати у справі у розмірі 3028,00 грн. 21.01.2026, згідно ч.6 ст. ст. 187 ЦПК України, отримано відповідь на запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 22.01.2026 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 03.03.2026 11:00. 03.03.2026 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 13.04.2026 10:00, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання позивач повідомлений належним чином, 05.02.2026 представник позивача, за довіреністю у справі Зайченко Валентина Михайлівна, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника КПБМР «Білоцерківтепломережа», вимоги позивач підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач - [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов до суду не подав. 13.04.2026 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи, згідно із ч. 4 ст. 223, ст.280-284 ЦПК України. 13.04.2026 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про перехід до стадії ухвалення рішення, згідно із ч.1 ст.244 ЦПК України. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно із Статутом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», підприємство засноване на комунальній власності Білоцерківської міської територіальної громади в особі Білоцерківської міської ради та їй підпорядковується, та створене, зокрема, з метою безперебійного забезпечення тепловою енергією житлового фонду, кооперативних та громадських організацій, комунально-побутових та інших об`єктів міста Біла Церква та іншої підприємницької діяльності з метою задоволення суспільних потреб і отримання прибутку. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановами: № 1392 від 09.11.2017, № 1738 від 10.12.2018 та № 2244 від 30.11.2020 установила тарифи з централізованого опалення, що надається КП БМР «Білоцерківтепломережа», яке є виконавцем вказаної послуги для населення міста Біла Церква, підтверджується матеріалами справи та інформацією розміщеної на офіційному сайті НКРЕКП - https://www.nerc.gov.ua та офіційному сайті КП БМР «Білоцерківтепломережа» - http://bctm.com.ua. Згідно інформації з управління обліку та моніторингу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 16.12.2025, відповідач - [PERSON] , [INFO] , з 11.02.2016 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.04.2018 за № 120907007 та копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.04.2018, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Дерун А.А., зареєстрованого у реєстрі за № 759 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , являється власником квартири [ADDRESS] . 07.05.2018 між Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , о/р № [NUMBER] . З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , вбачається, що сплата коштів за надані комунальні послуги здійснюється не у повному обсязі, тому за період з 01.02.2018 по 01.11.2025 утворилася заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 27928,02 грн. 29.10.2025 Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» направило відповідачу претензію щодо сплати заборгованості у досудовому порядку, однак останній заборгованість не сплатив, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. При вирішенні спору суд виходить з наступного. У відповідності до п.3 ч.2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 за № 2479-VI, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно із ч.1 п.1 ст. 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 за № 2479-VI, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. П.п. 1,2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, покладено обов`язок на індивідуального споживача щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та /або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи вказані норми законодавства, відповідач, як споживач комунальних послуг та власник житлового приміщення, зобов`язаний оплачувати надані послуги у встановлені строки, а він допустив порушення вимог законодавства, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, що також зазначено у правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 01.02.2018 по 23.02.2022 сума, на яку збільшилася заборгованість внаслідок інфляційних процесів становить 2428,10 грн, а 3% річних - 912,12 грн; за період з 01.01.2024 по 01.11.2025 сума, на яку збільшилася заборгованість внаслідок інфляційних процесів становить 793,00 грн, а 3% річних - 241,77 грн. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив на позов з належними та допустимими доказами у спростування доводів позивача до суду не подав. Даючи оцінку встановленим обставинам та поданим позивачем доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. У порядку ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 3028,00 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved