Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-01 00:00:00

У січні 2026 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути на свою користь з відповідачки заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.12.2021 року у розмірі 11 430,43 грн. та судовий збір у розмірі 3 328,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.12.2021 року відповідачка встановила мобільний додаток «monobank». Сам продукт «monobank» - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом якого є платіжні картки «monobank». Особливістю проєкту «monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Пройшовши реєстрацію та надавши пакет документів, відповідачка підписала Анкету заяву Клієнта до Договору про надання банківських послуг «monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK/Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщенні за посиланням: www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг. У п. 2 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг «monobank», відповідачка просила встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка на 3,1% місяць з першого дня користування кредитом. На підставі укладеного Договору, відповідачка отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . За умовами отриманого кредитного ліміту, визначено пільговий період до 62 днів, який діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі. Пільгова відсоткова ставка дорівнює 0,00001% річних. Розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами складає 4% від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості). Базова відсоткова ставка дорівнює 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості). Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості складає 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Згідно п. 5.16 Розділу ІІ Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою та на залишок простроченої заборгованості Банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми, отриманого клієнтом кредиту. При цьому, діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. Відповідно до п. 8.20 п. 8 Розділу І вказаних умов та правил, з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. сторони погодили, що за несвоєчасне виконання клієнтом вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом, що свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, клієнт несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання шляхом сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 74,4 (69,6 процентів для держателів платіжної картки MONOBANK PLATINUM або IRON BANK) процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення. Позивач вказує, що станом на 02.10.2025 року у відповідачки прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку із чим відбулось істотне порушення зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 02.10.2025 року направив відповідачці повідомлення «пуш» про порушення умов Договору та необхідність погасити суму заборгованості. У зв`язку із невжиттям відповідачкою жодної дії з погашення заборгованості, позивач нарахував неустойку, передбачену Тарифами. Посилаючись на вищевикладені обставини представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість в розмірі 11 430,43 грн, з яких: 11 317,93 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 112,50 грн заборгованість за пенею, а також судові витрати в розмірі 3 328,00 грн сплаченого позивачем судового збору. Ухвалою суду від 17.02.2026 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, зі змісту позову просив розглядати справу без його участі, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Будь-яких заяв про відкладення судового засідання або причини неявки суду не надала. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі досліджених доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач в межах проєкту «monobank» уклав у письмовій формі з відповідачкою кредитний договір б/н та б/д, в якому сторони узгодили його умови. Договір складається із Анкети-заяви, Умов та Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank», Таблиці обчислення вартості кредиту за і Паспорту споживчого кредиту, що розміщенні за посиланням: www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates. 3і змісту Анкети-заяви вбачається, що відповідачка просила банк відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену в мобільному додатку. Сторони визначили пільговий період за користування кредитним лімітом, який становить 62 дні. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховано процентна ставка 3,1% на місяць. Щодо решти умов, то вони визначаються в умовах Договору та Тарифах. Також у даній Анкеті-заяві відповідачка засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Анкету-заяву підписано відповідачкою шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Як вбачається з довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 04.12.2025 року, відповідачці було відкрито рахунок з номером платіжної картки [NUMBER] , строком дії до 01/29. З довідки АТ «Універсал Банк» про розмір встановлено ліміту від 04.12.2025 року вбачається, що розмір встановленого кредитного ліміту відповідачці через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.12.2021 року за карткою [NUMBER] складає 10 000,00 грн. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Згідно з п.п. 2.3. п. 2 Розділу І Умов, відповідно до статті 628 ЦК України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунку, депозитного договору, договору про надання кредиту. Відповідно до пунктів 5.3, 5.8.1 п. 5 Розділу І Умов Клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами Банку через Мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. При укладенні договору відповідачка була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту, тарифами картки «Monobank» та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача. У відповідності до встановлених тарифів банку та паспорту споживчого кредиту, пільговий період за Чорною карткою «Monobank» становить до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі). Пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних. Розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами складає 4% від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості). Базова відсоткова ставка складає 3,1% на місяць (37,2% річних), що нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості). Збільшена відсоткова ставка складає 6,2% на місяць, яка нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості. Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, відкривши поточний платіжний рахунок та видавши картку, що вбачається із довідок про наявність рахунку та розміру кредитного ліміту 04.12.2025 року. Проте, як вбачається з наданих позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 16.12.2021 року, відповідачка користувалася кредитними коштами, проте не виконала взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 11 317,93 грн. Розмір відсоткової ставки, яка застосовувалася до відповідачці відповідає умовам Договору та складає 37,2% річних. Також встановлено нарахування відповідачці пені в загальному розмірі 112,50 грн, а саме: 01.10.2025 року в розмірі 30,00 грн; 02.10.2025 року в розмірі 30,00 грн; 01.12.2025 року в розмірі 82,50 грн. З виписки по картці, а також пояснень до виписки про рух коштів на рахунку вбачається, що відповідачці було встановлено кредитний ліміт у розмірі 10 000,00 грн, відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає мінус 1 430,43 грн. Себто заборгованість складає 1 430,43 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного відповідачкою кредитного ліміту у сумі 10 000,00 грн та суми овердрафту, яка становить 1430,43 грн. Встановивши наведені обставини, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що відповідачка була ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг, Тарифами банку, а отже підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг про приєднання на умовах їй відомих, тобто сторони погодили конкретні умови кредитування, сплату відсотків та інших платежів пов`язаних за користуванням кредитними коштами. Отже, відповідачка була ознайомлена з вказаними умовами надання банківських послуг (кредитування) під підпис. Відповідачкою не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). За змістом ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З урахуванням встановленого та положень вказаних норм, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та має непогашену заборгованість. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та принцип змагальності, наданий позивачем розрахунок, та те, що відповідачка у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за договором від 16.12.2021 року, внаслідок чого у відповідачки існує не погашена заборгованість. Між тим, суд не погоджується із правомірністю нарахування відповідачці пені в розмірі 112,50 грн з огляду на зміст пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, з якого вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був неодноразово продовжений Указами Президента України із затвердженням відповідними Законами України та діє безперервно до теперішнього часу. Відповідно до наведеного, з 22.02.2022 року позичальник звільняється від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором. Оскільки пеню було нараховано у 2025 році, тобто в період дії воєнного стану в Україні, то таке нарахування суд вважає протиправним. Виходячи з наведеного вище, встановивши наявність у відповідачці заборгованості за договором, яка залишається не погашеною, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11 317,93 грн, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволеної позовної вимоги. Так, ціна пред`явленого позову до відповідачки складає 11 430,43 грн, а задоволеної позовної вимог дорівнює 11 317,93 грн, що складає 99% від ціни позову. Розмір сплаченого позивачем судового збору складає 3 328,00 грн, що вбачається з платіжної інструкції від 14.01.2026 року № CF_131669. В такому випадку, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 3 294,72 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial