Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 06.01.2026 представник позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] , про стягнення заборгованості за Договором про реструктуризацію заборгованості за послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання, інфляційні втрати, 3% річних та пеню, а всього 39471,91 грн. Також просить стягнути витрати зі сплати судового збору розмірі 3028,00 грн. Позов обґрунтовано обставинами: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам), в тому числі відповідачу за адресою: [ADDRESS] . 18 грудня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено договір реструктуризації заборгованості №4798, що утворилась станом на 01.12.2024 року у розмірі 28038,27 грн. строком до 01.12.2025 року з щомісячною оплатою 2445,52 грн. Однак, зобов`язання за договором реструктуризації відповідач не виконав, що стало підставою для стягнення боргу у повному обсязі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих за період до набрання чинності Постанови КМУ від 29.12.2023 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», у зв`язку з чим за період з 01.12.2024 по 01.12.2025 виникла заборгованість за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 28038,27 грн. Позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 663,06 грн, 3% річних у розмірі 424,33 грн та пеня в розмірі 443,05 грн. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 06.01.2026 позовна заява надійшла до суду разом із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує. 29.01.2026 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзив не надала. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих комунальних послуг. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам). Відповідач [PERSON] 18.12.2024 року звернулась до позивача із заявою про укладення договору про реструктуризацію заборгованості за опалення станом на 01.12.2024 на суму 28038,27 грн. за адресою: [ADDRESS] , строком на 12 місяців, і зобов`язалась своєчасно, рівними платежами сплачувати заборгованість, а також щомісячні нарахування в опалювальний період. 18.12.2020 сторони уклали Договір № 4798 про реструктуризацію заборгованості за послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , згідно з п.1 якого підприємство АТ «Криворізька теплоцентраль» надає боржнику розстрочку у погашенні заборгованості, що утворилась станом на 01.12.2024 року на суму 28038,27 грн. Щомісячна сума платежу з 01.12.2024 року до 01.12.2025 року становить 2445,52 грн. Пунктом 2.3 Договору визначено, що боржник зобов`язаний забезпечити своєчасне погашення боргу, а саме щомісячно здійснювати погашення реструктуризованої заборгованості відповідно до п.1 цього Договору. Зобов`язання за договором відповідач не виконувала, згідно з наданим позивачем розрахунком відповідач частково сплатила щомісячний внесок, у зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість у розмірі 28038,27 грн. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надає позивач. Відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до детального розрахунку заборгованості за період з 01.12.2024 по 01.12.2025 за вказаною адресою заборгованість становить 28038,27 грн. Внаслідок порушення відповідачем вимог чинного законодавствапозивачем за період з грудня 2024 року по грудень 2025 року здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 663,06 грн; 3% річних за період з грудня 2024 року по грудень 2025 в розмірі 424,33 грн, пені за період з грудня 2024 року по грудень 2025 в розмірі 443,05 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками. Розмір нарахованого боргу відповідачем не спростовано. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 1, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Нормою ч.5 ст.13 вказаного Закону (із змінами) передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Після опублікування позивачем 01.10.2021 Типового індивідуального договору про надання послугу з постачання теплової енергії та відсутності заперечень споживачів щодо обрання такої моделі договірних відносин, з 01.11.2021 вважається що такий договір укладено між позивачем і відповідачем. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Аналогічне положення щодо стягнення пені міститься у пункті 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. На підставі ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з оплати за надані послуги позивачем за адресою: [ADDRESS] в розмірі 28038,27 грн, на яку нараховано пеню. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч.2 ст. 625 ЦК України. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідач не виконує покладені на нього законом обов`язки з оплати за надані комунальні послуги, своїми неправомірними діями завдає позивачеві збитків, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості, плати за абонентське обслуговування, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved