Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Зміст заявлених позовних вимог 25.01.1992 мiж позивачем, [PERSON] та відповідачем, [PERSON] , було укладено шлюб який, зареєстрований 25.01.1992 протасевицькою сільською радою осиповецького району могильовської області, рб, актовий запис № 4. Від даного шлюбу у сторін є двоє повнолітній син [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки між сторонами, що негативно впливає на психічний стан позивача та кожного разу спричиняє їй душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності сімейних проблем, які виникають у сторін, він не здатний підтримувати нормальну атмосферу у сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин з позивачем та іншими ленами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинені, та з глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. На примирення позивач не згідна. Враховуючи вищевикладене, просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем, [PERSON] . Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі 20.02.2026 позовна заява надійшла до суду. 20.02.2026 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Кондратюку В. В. 20.02.2026 у відповідності до положень ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддею з метою визначення підсудності, було вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 24.02.2026 до суду надійшла відповідь ВОМІРМП УДМС в Рівненській області №5688/2321 від 23.02.2026, щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 02.03.2026 ухвалою прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб, судове засідання призначено на 27.03.2026 10 год. 00 хв. 25.03.2026 відповідачем подано заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. 27.03.2026 представником позивача подано клопотання про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору. Відзиву на позовну заяву та інших клопотань до суду не надходило. Доводи учасників справи Позивач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представника позивача адвокат Бірук Т.Б. у судовому засіданні підтримала позовну заяву з викладених у ній підстав, просила позов задовольнити, розгляд справи провести за відсутності позивача, окрім того повідомила, що при подачі позовної заяви до суду, судовий збір було сплачено не на правильні рахунки, тому просила врахувати квитанцію долучену нею до позовної заяви 27.03.2026. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причину неявки не повідомив. Відзив на позов не надав. Подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Фактичні обставини, встановлені судом До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, разом із тим подав заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та його офіційного перекладу з російської мови на українську мову, 25.01.1992 виконкомом протасевицькою сільською радою осиповицького району могильовської області (рб), між [PERSON] , який народився [INFO] , Підмагора с. Верховича, Івано-Франківська область, та [PERSON] , яка народилася [INFO] , с. Привороття, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область. зареєстровано шлюб, актовий запис № 4. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини [PERSON] . Судом враховується, що відповідно до абз. 1 п. 1 Постанови Кабінету міністрів України від 04.02.2023 № 107 "Про деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав", під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 р. такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 25.05.2012, [PERSON] народився [INFO] в м. Кам`янець-Подільський Хмельницька область, батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] виданого Кам`янець-Подільським МВ УМВС України в Рівненській області 27.07.1996, [PERSON] , народилася [INFO] в с. Привороття, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області. На 10-й сторінці паспорта є відмітка про сімейний стан: протасевицька с/р зареєстровано шлюб з гр. [PERSON] ,. На 11-й сторінці паспорта відмітка про місце проживання: 23.07.1996 зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копії картки фізичної особи платника податків від 19.09.2005, [PERSON] одержала РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] виданого Кам`янець-Подільським МВ УМВС України в Рівненській області, [PERSON] , народився [INFO] в с. Верховича, Івано-Франківська області 27.07.1996. На 13-й сторінці паспорта є відмітка про місце проживання: 27.01.2015 зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копії картки фізичної особи платника податків від 02.12.2019 № 1715-19-01552, [PERSON] , [INFO] , одержав РНОКПП [NUMBER] . Зміст спірних правовідносин становить позовна вимога про розірвання шлюбу. Норми права, що застосовані судом при вирішенні справи Відповідно до частин 1, 2 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України(далі по тексту ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статей 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. (ст.16 Загальної декларації прав людини прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948). Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007, згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до абз. 2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Мотиви та висновки суду, щодо заявлених вимог Суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Такий позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Факт незгоди лише будь-кого із сторін спору продовжувати шлюбні стосунки є безумовною підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Судом під час розгляду справи встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалися обставини, що виключають можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 СК України, право дружини та чоловіка на особисту свободу, подальше спільне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, суд встановив, що сім`я позивача та відповідача, в розумінні ст. 3 СК України, розпалася остаточно і шлюб існує формально, а тому цей шлюб слід розірвати. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Щодо розподілу судових витрат Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. Враховуючи приписи ст. ст. 141, 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 665 грн 60 коп. та повернути з державного бюджету на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved