Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до умов договору про надання кредиту № 1502350655579 від 27.01.2025, укладеного між [PERSON] та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ", останньому було надано кредит у розмірі 150 000,00 грн. Відповідно до п. 1.6. Договору кредит надається строком на 36 місяців, з 27.01.2025 по 26.01.2028, продовження строку кредитування не передбачено умовами кредитного продукту. Відповідно до умов Договору [PERSON] зобов`язався щомісячно здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору, а також щомісячно сплачувати проценти за користування Кредитом в розмірі передбаченому п.2.1 кредитного договору. ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до договору поруки 1502350655579/П/1 [PERSON] поручилась перед кредитодавцем за виконання позичальником, зобов`язань за Договором №1502350655579 про надання кредиту від 27.01.2025, зокрема щодо: повернення позичальником основної суми кредиту у розмірі 150000 грн., згідно Графіка платежів, що є Додатком № 1 до основного договору; сплати позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 115084,74 грн; виконання зобов`язань позичальника по сплаті неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання позичальником зобов`язань за основним договором. Відповідач не надав своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, кредит перестав сплачуватись в листопаді 31.10.2025, відповідачу надсилалась претензія, яка залишилась поза увагою. Станом на 28.01.2026 сума до повного погашення фінансового кредиту за Договором № 1502350655579 від 27.01.2025 становить 141 099,50 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 127 312,05 грн; заборгованість за відсотками 13 787,45 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» солідарно заборгованість у розмірі 141 099,50 грн. за договором про надання фінансового кредиту № 1502350655579 від 27.01.2025 року та судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 14 000 грн. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою судді від 12 лютого 2026 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачам право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Оскільки позов подано через систему «Електронний суд», копію ухвали про відкриття провадження направлено відповідачам за місцем їх реєстрації. Рекомендоване повідомлення, що було відправлене на адресу відповідача [PERSON] повернулося до суду з відміткою про вручення 26.02.2026. Рекомендоване повідомлення, що було відправлене на адресу відповідача [PERSON] повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18. Станом на день винесення рішення відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною 1 - 4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27.01.2025 між ТОВ "Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" та [PERSON] був укладений договір № 1502350655579 про надання фінансового кредиту, в якому визначений предмет договору, плата за користування кредитом, умови забезпечення кредиту, порядок та строки повернення кредиту, права та обов`язки сторін, відкликання згоди позичальника на укладення договору, строк дії договору, вирішення спорів, порядок зміни й припинення дії договору, гарантії сторін. Згідно п. 1.1. укладеного Договору кредитодавець збов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 150000 грн. на засадах строковості, поворотності, цільового характеру використання, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші обов`язкові платежі (загальні витрати за кредитом), а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі в порядку та на умовах, визначених цим Договором та Внутрішніми правилами надання коштів у кредит, що діють на момент укладення Договору та є невід`ємною частиною цього Договору. За пунктами 1.4-1.9 розділу 1 даного договору, кредит наданий на споживчі цілі, строком на 36 календарних місяців з 16 січня 2023 року по 15 січня 2024 року, продовження дії договору не передбачено умовами кредитного продукту. Кредитодавець зобов`язується видати позичальнику кредит протягом 3 банківських днів із дня підписання цього Договору. Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми Кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заяві про отримання Кредиту, або видачі готівкою в касі кредитодавця. Відповідно до п.2.1 розділу 2 Договору, плата за користування кредитом (Стандартна процентна ставка) становить 42,00 процентів річних від загальної суми виданого Кредиту. В разі укладення позичальником договору на акційних умовах, стандартна процентна ставка застосовується з 31 дня користування кредиту до останнього дня строку кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 51,15 процентів. Відповідно до умов договору відповідач [PERSON] зобов`язався щомісячно здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі передбаченому п. 2.1 кредитного договору. Позичальник, відповідно до п. 5.1.2 договору, зобов`язаний повернути в повному обсязі кредит разом з нарахованими процентами за фактичний час його використання та нарахованою пенею в термін визначений п. 1.6 цього договору, із урахуванням строків, передбачених Графіком платежів. Кредитодавець ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" свої зобов`язання за договором № 1502350655579 від 27.01.2025 виконало в повному обсязі, що підтверджено даними платіжної інструкції № 21 від 27.01.2025, згідно якого позичальнику [PERSON] перераховано кошти в розмірі 150000,00 грн.. [PERSON] отримав кредит у розмірі, встановленому договором № 1502350655579 від 27.01.2025 про надання кредиту та прийнявши умови цього договору, останній зобов`язався виконувати його належним чином та вносити платежі, що складаються із суми щомісячного платежу по кредиту та відсотків, в строки відповідно до передбаченого договором графіку. Відповідно до Розділу 3 договору № 1502350655579 від 27.01.2025 про надання кредиту, у якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту, плати нарахованих процентів за користування кредитом, пені, а також інших зобов`язань за цим договором виступає порука, відповідно до Договору поруки №1502350655579/П/1 від 27.01.2025, укладеного між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" та [PERSON] . Порядок та умови виконання зобов`язань визначаються договором поруки та регулюється нормами чинного Законодавства. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, між сторонами склались кредитні правовідносини. В забезпечення виконання зобов`язання за договором № 1502350655579 від 27.01.2025 про надання кредиту між ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" та [PERSON] 27 січня 2025 року було укладеного договір поруки № 1502350655579/П/1. Відповідно до 1.1-1.1.3 розділу 1 Договору поруки, поручитель поручився перед кредитодавцем за виконання позичальником, зобов`язань за Договором про надання кредиту № 1502350655579 від 27.01.2025, укладеним між кредитодавцем та позичальником, зокрема, зобов`язань щодо: повернення позичальником основної суми кредиту у розмірі 150000 грн. 00 коп., згідно Графіка платежів, що є Додатком № 1 до Основного договору; сплати позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 115084,74 грн., згідно Графіка платежів, що є Додатком № 1 до Основного договору; виконання зобов`язань позичальника по сплаті неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання позичальником зобов`язань за Основним договором. Згідно п. 2.1, 2.2., 3.3.1 договору поруки кредитодавець має правовимагати від поручителя виконання зобов`язань, передбачених п. 1.1 даного Договору, виникає в разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, передбачених Графіком платежів, що є Додатком № 1 до Основного договору, а також у разі невиконання позичальником зобов`язань по сплаті неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Основним договором. У разі порушення позичальником своїх зобов`язань за Основним договором, позичальник і поручитель відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники. У разі невиконання позичальником своїх зобов`язань за основним договором, звернутися до поручителя з вимогою про погашення заборгованості, що виникла в результаті невиконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 1.1. даного договору та отримати зазначене погашення в строки та розмірах, зазначених у вимозі. Частинами 1 та 2 статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Умовами договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. За змістом частини 1 статті 546, статті 547 ЦК України порука є одним із видів забезпечення зобов`язання, стосовно якого передбачено обов`язкове дотримання письмової форми. Відповідно до частин 1, 2 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини 1, 2 статті 554 ЦК України). З урахуванням статтей 553 - 554 ЦК України договір поруки укладається кредитором за зобов`язаннями, які забезпечуються порукою, і поручителем. Таким чином, [PERSON] згідно з Договором поруки № 1502350655579/П/1 від 27.01.2025 є солідарним боржником. Станом на 28.01.2026 відповідач [PERSON] не повернув своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, і як вбачається з наданого суду розрахунку, має перед ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором в розмірі 141099,50 грн, в тому числі: заборгованість по кредиту 127312 грн. 05 коп.; заборгованість по відсотках 13787 грн. 45 коп.. Відповідно до статті 509 ЦК України, в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Розрахунок заборгованості, що наданий позивачем, на загальну суму боргу 141099,50 грн, суд визнає достовірним та правильним, приймаючи до уваги як належний та допустимий доказ, що відповідає вимогам ст. ст. 77 - 79 ЦПК України. Доказів, які б спростовували правильність наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачами не надано, як і не надано доказів того, що кредитний договір від 27.01.2025 на час прийняття судом рішення виконаний. Згідно статтей 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до статтей 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 620 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно абзацу першого ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи приписи вищезазначених норм ЦК України та положення Договорів, які погоджені сторонами, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за Договором № 1502350655579 від 27.01.2025 про надання кредиту, проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши надані в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог позивача ТОВ "ФК"ВІВА КАПІТАЛ" про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] боргу за кредитним договором у розмірі 141099 грн. 50 коп.. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2662,40 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивач просив стягнути із відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 14 000,00 грн. Згідно з положеннями ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2025 укладений з адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.», рахунок № 09/01-4 від 09.01.2026, платіжну інструкцію №LK1118/36, акт виконаних робіт від 02.01.2025, ордер про надання правничої допомоги. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved