Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

31.10.2025 представник позивача Ткаченко М.М. подала до Шевченківського районного суду м.Львова позовну заяву, в якій просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №0634976152/1 від 11.10.2020 року у розмірі 47520,00 грн. та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2422,40 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та відповідачем [PERSON] укладено договір №0634976152/1, за умовами якого відповідачу надається кредит у розмірі 3000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісію в порядку та на умовах, визначених договором. Строк користування кредитом 15 днів, строк дії договору 3 роки. Договір є укладеним у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного цифрового підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання в повному обсязі, перерахувавши відповідачу, в порядку передбаченому умовами договору, однак відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором позики, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 117240,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 85470,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно умов кредитного договору (з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 28770,00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 47520,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 44520,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно умов кредитного договору (з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн. Ухвалою судді від 07.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. в судове засідання не прибула, однак у позовній заяві просить розглядати справу без участі позивача і у випадку неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується довідками про доставку SMS-повідомлень, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що 11.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та [PERSON] на підставі Заявки анкети на отримання кредиту № 3291280 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом відповідача було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0634976152/1. Відповідно до умов викладених в Оферті, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ - договір. Відповідно до умов договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 3000,00 грн; строк користування кредитом 15 днів; строк дії договору - 3 роки; відсоткова ставка - 1,75 % за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; номінальна річна відсоткова ставка 638,75 %, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 787,50 грн, при використанні номінальної відсоткової ставки; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75 % при використанні номінальної відсоткової ставки; максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору; максимальна річна відсоткова ставка 1277,5% застосовується за умови неналежного виконання умов договору; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1575,00 грн. за умови неналежного виконання умов договору; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 1277,5% за умови неналежного виконання умов договору. Всі інші умови викладені у Правилах, з якими відповідач ознайомився до укладення договору, та які є невід`ємною частиною договору (Оферти та Акцепту Оферти). Пункт 7 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту передбачає порядок зміни/продовження строку дії фінансового кредиту, порядок зміни та припинення дії договору. Пункт 9 Правил передбачає відповідальність сторін. Зокрема п.п.9.2, 9.3 передбачають, що позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, на вимогу Товариства, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 1277,5 % річних від простроченої суми, як плата за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами) в розумінні частини другої статті 625 Цивільного кодексу України. Встановлені цим пунктом проценти нараховуються на прострочену суму кредиту та/або процентів за весь час прострочення, починаючи з першого дня прострочення по день фактичної сплати простроченої суми. Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні статей 641, 644 Цивільного кодексу України. Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через АРІ-сервіс надсилається на телефонний номер клієнта, верифікований в його особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Пропозиція (Оферта) на отримання кредиту згідно Заявки-анкети підписаної позичальником, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою CMC-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс») було перераховано грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. Підписанням Акцепт оферти [PERSON] також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Товариство виконало свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, шляхом перерахування на банківську карту [NUMBER] , яка була вказана відповідачем, що підтверджується довідкою, виданою сервісом онлайн платежів IPay.ua №12751_25709112745 від 09.07.2025 року. 16 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 16-12/21, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» зобов`язується відступити за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг. Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 16-12/21 від 16 грудня 2021 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» передано право вимоги за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0634976152/1 від 11.10.2020 року, боржником за яким є [PERSON] . В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0634976152/1 від 11.10.2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року. З долучених до матеріалів справи розрахунків заборгованості [PERSON] за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0634976152/1 від 11.10.2020 року вбачається, що така становить 117240,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 85470,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно умов кредитного договору (з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 28770,00 грн. Разом з тим, представник позивача у поданій позовній заяві просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 47520,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 44520,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно умов кредитного договору (з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн. Судом враховується, що як договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0634976152/1 від 11.10.2020 року, так і окремі його умови недійсними в судовому порядку не визнавалися, є чинними, а відтак підлягають обов`язковому виконанню їх сторонами. Відтак, з наданих матеріалів справи вбачається, що [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, надані кошти не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за договором. Судом також враховано, що відповідач, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, не спростував зазначені у позовній заяві розрахунки заборгованості, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження повернення позивачу позичених коштів та сплати нарахованих процентів за користування кредитними коштами. Встановивши наявність у позивача права грошової вимоги до відповідача, який в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустив спірну заборгованість, при цьому, розмір спірної заборгованості за цим кредитним договором, яка обрахована згідно з умовами договору в межах строку кредитування та строку дії договору кредиту, [PERSON] не спростував, суд доходить висновку про підставність позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в межах заявлених позовних вимог в розмірі 47520,00 грн. за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0634976152/1 від 11.10.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн. що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи, який підлягає до стягнення з відповідача. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», копію заявки на надання юридичної допомоги №1069 від 01.09.2025 року, копію Витягу з Акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року. Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 16000,00 грн. Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved