Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] у лютому 2026 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивував тим, що 06.08.2015 позивачка та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у Тростянецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 122. Сторони мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивачки та відповідача не склалося з причин відсутності між ними взаєморозуміння, байдужості до життя та спільних проблем. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Рішення про розірвання шлюбу позивачка прийняла остаточно та змінювати його не має намірів, оскільки примиритися з відповідачем вони намагалися неодноразово, однак безрезультатно. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і є таким, що суперечить інтересам сторін та дитини. Посилаючись на вказані обставини представник позивачки просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем. Ухвалою суду від 03.03.2026 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки подав заяву в якій вказав, що просить суд розглянути справу без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримує, судові витрати позивачка залишає за собою. Відповідач також подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 06.08.2015 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб у Тростянецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 122 (а.с. 6). За час шлюбу у позивачки та відповідача народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також зважаючи на визнання відповідачем пред`явленого до нього позову, відсутність згоди позивачки на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved