Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 30 березня 2021 року між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] укладено договір № 2108938061489, за умовами якого відповідач отримав у кредит грошові кошти у сумі 3 000,00 грн зі сплатою процентів. Кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач свої зобов`язання з повернення коштів не виконав, у зв`язку із чим утворилася заборгованість. 01 грудня 2021 року між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір № 1-12, за умовами якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 2108938061489. 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклали договір № 10-01/2023, згідно з умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило позивачу права вимоги, зокрема до відповідача за вищезазначеним договором. Відповідач не вжив заходів для погашення заборгованості, кошти кредитній установі не повернув, тобто свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 52 041,90 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 3 000,00 грн та заборгованості за процентами 49 041,90 грн. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 38 926,20 грн, з яких: тіло кредиту 3 000,00 грн, проценти 35 926,20 грн. Також просить стягнути з неї витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн. Процесуальні дії у справі. 30 грудня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 19 січня 2026 року судом отримана інформація про реєстрацію місця проживання відповідача. 19 січня 2026 року суддя скористався даними з Державного реєстру осіб-платників податків. 20 січня 2026 року позовна заява залишена без руху. 28 січня 2026 року надійшла заява про усунення недоліків. 29 січня 2026 року суддя скористався даними з Державного реєстру осіб-платників податків. 02 лютого 2026 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв/клопотань від сторін не надходило. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. 30 березня 2021 року укладено електронний договір про надання фінансових послуг № 2108938061489, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 3 000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом. Кредитором за договором є ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», позичальником зазначено [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . З інформації щодо порядку (процедури), хронології дій при укладенні електронного договору, наданої позивачем, видно, що 30 березня 2021 року о 14:01:06 проведено ідентифікацію та верифікацію за допомогою системи BankID НБУ позичальника з РНОКПП [NUMBER] . Згідно з проведеною перевіркою анкетні дані позичальника [PERSON] . Кредит надається на строк, зазначений в заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та невід`ємною його частиною (п. 1.2 договору). Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Відповідно до п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Згідно з п. 1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у такому розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки фіксована. Якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (п. 1.4.2 договору). Згідно із заявою-анкетою позичальник просить надати кредит строком на 365 днів. Договір та додатки до нього підписано позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатору. Згідно з наданою позичальником при укладенні договору інформацією їй належить картка [NUMBER] . Відповідно до листа ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на підставі укладеного між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» і ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» договору про організацію переказів грошових коштів 30 березня 2021 року здійснено переказ грошових коштів у сумі 3 000,00 грн на карту [NUMBER] згідно з договором № 2108938061489. Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованість за договором № 2108938061489 станом на 30 листопада 2021 року становить 24 660,00 грн і складається із тіла кредиту 3 000,00 грн та процентів 21 660,00 грн. 01 грудня 2021 року між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ « ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема за договором № 2108938061489 від 30 березня 2021 року (номер запису в реєстрі боржників 24809). Розмір заборгованості на момент відступлення права вимоги становить 24 660,00 грн. Згідно з наданими розрахунками ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснило нарахування процентів у сумі 27 381,90 грн за період з 01 грудня 2021 року по 29 березня 2022 року за договором № 2108938061489. 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до боржників, у тому числі за договором № 2108938061489 від 30 березня 2021 (номер запису в реєстрі боржників 20711). Розмір заборгованості на момент відступлення права вимоги за договором № 2108938061489 становить 52 041,90 грн. Позивачем нарахування за договором, право вимоги за яким ним набуто, не здійснювалося. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги за вищезазначеним договором. Відповідно до наданих позивачем розрахунків станом на 16 грудня 2025 року заборгованість за договором становить 52 041,90 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 3 000,00 грн, заборгованості за відсотками 49 041,90 грн. Проте позивач просить стягнути заборгованість розмірі 38 926,20 грн, з яких: тіло кредиту 3 000,00 грн, проценти 35 926,20 грн. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1 цієї статті Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Висновок суду. Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору з первісним кредитором, порушення взятих на себе зобов`язань, набуття позивачем права вимоги до відповідача за цим договором. Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення відповідачем з первісним кредитором договору № 2108938061489 та підписання їх сторонами договору одноразовими ідентифікаторами, що відповідачем не спростовано. [PERSON] не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні грошові кошти не були зараховані на її картковий рахунок. Для спростування отримання кредитних коштів та наявності заборгованості за кредитним договором відповідачем не надано виписку з особового рахунку. Відповідач належним чином був повідомлений про кредитні умови, нарахування відсотків, тобто одержав повну, необхідну, доступну, достовірну інформацію про наданий кредит. Укладаючи кредитний договір, відповідач як споживач фінансових послуг був належним чином проінформований про всі детальні умови кредитного договору та його сукупну вартість із зазначенням всіх обов`язкових умов, ознайомився із запропонованими фінансовою установою умовами та своїм підписом надав згоду зі всіма умовами кредитного договору. Відповідачем порушувалися умови кредитного договору, кошти на повернення кредиту не сплачувалися, що призвело до виникнення заборгованості. Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість повністю не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований і відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Власний розрахунок заборгованості не надав. При визначенні розміру заборгованості суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості первісного кредитору, який містить відомості про щоденні нарахування, складові заборгованості та їхній розмір, нездійснення відповідачем платежів у рахунок погашення заборгованості. Судом встановлено, що заборгованість за процентами нарахована в межах граничного строку кредитування та розмірах, передбачених укладеним між відповідачем та первісним кредитором договором. Отже обставини, на які позивач посилається як на підстави своїх вимог, знайшли підтвердження під час розгляду справи. На підставі викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 13 000,00 грн, суд виходить з такого. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 13 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved