Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, у якому просять визнати за ними в порядку спадкування після матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності по 1/2 частині за кожною на земельну частку (пай) розміром 6,43 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Леніна» (село Комарівка Хорошівського району Житомирської області) , що належало [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0068659. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] , якому за життя належало право на земельну частку (пай) згідно з Сертифікатом серії ЖТ №0068659. Після його смерті вказане майно успадкувала його дружина (мати позивачів) [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину серії ННС №354248. [INFO] [PERSON] померла. Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, своєчасно звернулися до нотаріуса та прийняли спадщину. Однак, реалізувати свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) вони не можуть, оскільки за життя спадкодавець [PERSON] не оформила право власності та не зареєструвала його у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі правовстановлюючого документа. Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 26.02.2026 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.03.2026. У тексті позовної заяви позивачі вказали, що у випадку неявки в судове засідання вони не заперечують проти розгляду справи без їхньої участі. Представник відповідача - Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області Столярчук В.В. надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника ради. У поданій заяві відповідач зазначив, що позов визнає. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як вбачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року №899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . За життя йому належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Леніна» (село Комарівка Володарсько-Волинського району Житомирської області) розміром 6,43 в умовних кадастрових гектарах , що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0068659, виданим Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією 22.01.1997. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина - [PERSON] . 12.05.2018 їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстровий №238) на право на вказану земельну частку (пай). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2018. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом є доньки померлої: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Родинні відносини підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та свідоцтвами про зміну прізвищ у зв`язку із реєстрацією/розірванням шлюбів. Згідно з копією спадкової справи №22/2019, заведеної приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіною Н.Д., [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк (12.02.2019) звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті матері. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Як вбачається з повідомлень приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. вих. №287 та №288 від 24.09.2024, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку (пай), оскільки за життя спадкодавець [PERSON] не зареєструвала право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Оскільки спадкодавець [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку, однак не завершила процедуру державної реєстрації речових прав, це право увійшло до складу спадкової маси і перейшло до її спадкоємців позивачів у справі. Відсутність реєстрації права власності за спадкодавцем не позбавляє спадкоємців права на успадкування цього майна, але перешкоджає оформленню спадкових прав у позасудовому (нотаріальному) порядку. Оцінюючи визнання позову представником відповідача, суд вважає, що таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання позову відповідачем і вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, визнавши за позивачами право на відповідні частки у праві на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивачі у позовній заяві вказали про залишення понесених судових витрат за ними, тому відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд не стягує судовий збір з відповідача.

Outcome: approved