Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

10.02.2026 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: - стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.09.2024 у розмірі 10 966,95 грн станом на 07.02.2026, яка складається з наступного - 6 624,79 грн - заборгованість за кредитом; - 3292.16 грн. - заборгованість по відсоткам; - 1 050 грн - пеня Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. Позовна заява подана через систему «Електронний суд» представником Шкапенко Олександром Віталійовичем, який діє на підставі довіреності №22908652-К-Н-О від 23.01.2024 зі строком дії до 22.01.2027. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 25.09.2024 відповідач приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а A-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит з пільговим періодом 62 дні за ставкою 0,000001%, У разі виходу з пільгового періоду процентна ставка 3,4%, однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку банк і просить стягнути. Ухвалою суду від 24.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На офіційну адресу відповідача, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, судом направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, яка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд зазначає, що декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюються, зокрема, з метою створення умов для реалізації прав особи, ведення офіційного листування та здійснення інших видів комунікації з нею (частина перша статті 3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»). Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою нею суду. З аналізу пунктів 81-83, 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, убачається, що у разі відсутності адресата або відмови від отримання поштові відправлення повертаються оператором поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою. Водночас до повноважень суду не належить встановлення фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення процесуальних дій. Повернуті органами поштового зв`язку повідомлення з відмітками «за закінченням строку зберігання», «адресат вибув» або «адресат відсутній за вказаною адресою» є належними доказами виконання судом обов`язку щодо належного повідомлення сторін. З огляду на те, що судом ужито всіх передбачених законом заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, відповідач вважається таким, що повідомлений про судове засідання належним чином. Оскільки відповідач у встановлений судом строк правом на подання відзиву не скористався, суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до частини восьмої статті 178 та частини другої статті 191 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 626, 628, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов. Судом встановлено, що 25.09.2024 відповідач приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 25.09.2024 відповідачем підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком) на підставі якої (яких) відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». До позовної заяви позивачем додано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», яка підписана [PERSON] , копію Заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком; Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», виписку по картці, довідку за картами, довідку за лімітами, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», тарифи по картці «Зелена», копію паспорта відповідача, виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб, статут, розрахунок заборгованості станом на 07.02.2026. Паспортом споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» визначено тип кредиту - кредитування рахунку з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту - до 200 000 грн (в залежності від суми, яка погоджена у заявці а кредит); строк кредитування 240 місяців з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту - на споживчі потреби. Пільгова процентна ставка 0,000001% пільговий період до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); базова процентна ставка - 40,8% на рік (нараховується на максимальну суму заборгованості, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості); тип процентної ставки - фіксована. Як вбачається із Паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, сторони узгодили всі істотні умови договору, в тому числі й проценти за користування кредитом. Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору та відповідну картку. З виданої позивачем довідки за картками вбачається, що банком було відкрито для відповідача рахунок № [NUMBER] та видано картки: - № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року. З довідки за лімітами, виданої банком вбачається, що за відповідачем рахується кредитний договір б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10079059116) від 25.09.2024 за період з 25.09.2024 по 07.02.2026 за вказаним кредитним договором встановлювались ліміти: 25.09.2024 11:56:07 на суму 6 700 UAH, встановлення CLIENT. У зв`язку порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 07.02.2026 року має заборгованість 10 966,95 грн, яка складається з наступного: - 6 624,79 грн - заборгованість за кредитом; - 3292.16 грн. - заборгованість по відсоткам; - 1 050 грн - пеня. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд звертає увагу на те, що сторонами погоджено, зокрема, процентну ставку за користування кредитними коштами та інші умови кредитування, що підтверджується паспортом споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена». Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, відповідач відповідно до статей 626, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. Крім цього, судом оглянута виписка по картці, з якої вбачається, що відпаовідачем за період з 25.09.2024 по 05.02.2026 користувався кредитними коштами. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за цим кредитним договором у добровільному порядку відповідачем до суду не надано. Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Водночас суд не погоджується з позивачем щодо стягнення з відповідача заборгованості по пені. Пеня - це штрафна санкція (грошове стягнення) за невиконання або несвоєчасне виконання грошового зобов`язання . Вона нараховується у відсотках від суми боргу за кожний день прострочення виконання, на відміну від штрафу, який є одноразовою санкцією за факт порушення Відповідно до п. 6 Паспорту споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» пеня не передбачена. Окрім цього пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За матеріалами справи вбачається, що пеня нарахована в період дії воєнного стану. Враховуючи, що умовами договору не передбачена пеня, та вищевказані положення Закону, підстави для стягнення з відповідача пені відсутні. Отже, позов є частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та належним чином документально підтверджені витрати на сплату судового збору у сумі пропорційно задоволеній частині вимог від ціни позову, тобто 2 396,16 грн (90%).

Outcome: partial