Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

Позивач 09.02.2026 року звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 13.02.2026 року справу передано за підсудністю до Хаджибейського районного суду м. Одеси. Згідно протоколу автоматизованого розподілу цивільної справи між суддями суду від 09.03.2026 року обрано головуючого суддю у справі Ганошенка С.А., який отримав справу 10.03.2026 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 11.12.2024 року між ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС і фізичною особою, якою є [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua/) , який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1482-5382 продукту «CreditKasa». На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A4657, для підписання Кредитного договору №1482-5382 від 11.12.2024 року, що є підтвердженням ознайомлення його з Правилами та іншими супутніми документами. Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: -сума кредиту 2500,00 грн.; -строк кредитування 365 днів; -базовий період* 21 день; -комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту; -знижена % ставка 1,00 % в день; -стандартна % ставка 1,00 % в день користування кредитом. Також Додатковою угодою_№1 від 13.12.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1482-5382 від 11.12.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 800,00 грн (роздруківка тексту Додаткової угоди додається до цієї Позовної заяви). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Станом на 18.12.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 15952,70 гривень, а саме: -прострочена заборгованість за кредитом 3300,00 гривень.; -прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 10507,70 грн.,; -заборгованість за відсотками річних на підставі ст. 625 ЦК України 650,00 грн., -заборгованість по комісії 495,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 10.03.2026 року було відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін по справі. Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через підсистему Електронний суд надав до суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглянути поданий позов за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлявся судом про розгляд справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення повістки рекомендованим листом. На адресу суду 06.04.2026 року повернулися поштові відправлення із судовою повісткою направленою відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду останній не подавав. Станом на 15.04.2026 року відзиву, письмових пояснень або клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 15.04.2026 року. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, зазначені у ньому є частково доведеними, тому такий позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.12.2024 року між ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС і фізичною особою, якою є [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua/) , який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1482-5382 продукту «CreditKasa». На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A4657, для підписання Кредитного договору №1482-5382 від 11.12.2024 року, що є підтвердженням ознайомлення його з Правилами та іншими супутніми документами. Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: -сума кредиту 2500,00 грн.; -строк кредитування 365 днів; -базовий період* 21 день; -комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту; -знижена % ставка 1,00 % в день; -стандартна % ставка 1,00 % в день користування кредитом. Також Додатковою угодою_№1 від 13.12.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1482-5382 від 11.12.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 800,00 грн (роздруківка тексту Додаткової угоди додається до цієї Позовної заяви). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Станом на 18.12.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 15952,70 гривень, а саме: -прострочена заборгованість за кредитом 3300,00 гривень.; -прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 10507,70 грн.,; -заборгованість за відсотками річних на підставі ст. 625 ЦК України 650,00 грн., -заборгованість по комісії 495,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". Примірник договору про споживчий кредит, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до статей 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Проте, відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Станом на 18.12.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 3300,00 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом 10507,70 гривень.; - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 22693,60 грн.; - заборгованість за відсотками річних на підставі ст. 625 ЦК України 650,00 грн.; - заборгованість по комісії 495,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Стосовно обумовлення нарахування процентів за користування Кредитом, між сторонами Договору обумовлені умови Кредитного договору, де Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, а [PERSON] взяв на себе зобов`язання їх виконати. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (ст. 638 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Суд не приймає до уваги твердження, що договір ним не укладався, оскільки це спростовується матеріалами справи. Позивач, через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019 року, видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 року на карту Відповідача. Отже, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», що утворилася, становить Станом на 18.12.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 15952,70 гривень, яка складається з сум: - простроченої заборгованості за кредитом 3300,00 гривень.; - простроченої заборгованості за нарахованими відсотками 10507,70 грн.; - заборгованість за відсотками річних на підставі ст. 625 ЦК України 650,00 грн.; - заборгованість по комісії 495,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Суд вважає, що стягненню підлягають заборгованість по тілу кредиту та заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами у сумі 13807,70 грн., а щодо стягнення заборгованості по комісії -495,00 грн. та заборгованості за відсотками річних на підставі ст. 625 ЦК України у сумі -650,00 грн., слід зазначити про наступне. Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022 року був запроваджений воєнний стан, який продовжено і на момент ухвалення цього рішення. За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України. Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів. З системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки суд відхиляє відповідні позовні вимоги, вбачається, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, - прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Тому, з урахуванням викладеного вище, позовні вимоги в частині щодо стягнення з відповідача заборгованості по комісії 495,00 грн. та заборгованості за відсотками річних на підставі ст. 625 ЦК України у сумі 650,00 грн.- задоволенню не підлягають. За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Щодо судових витрат, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1,ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн. що підтверджується платіжною інструкцією №5493 від 21.01.2026 року. Відповідно до ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже необхідно було б стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн. Але, оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, та судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача належить стягнути лише суму сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 2304,41 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial