Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Представник позивача, звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», представника відповідача: Назаренка Сергія Миколайовича про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів). На підставу своїх вимог спирається на те, що 12 березня 2026 року суддею Маньківського районного суду Черкаської області Калієвським Д.І., ухвалено рішення у справі №701/1185/25 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення безпідставно набутих коштів Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк". Відповідно до резолютивної частини рішення Маньківського районного суду Черкаської області №701/1185/25, суд ухвалив: «Позов задоволено. Стягнути з Акціонерного Товариства «Комерційний Банк "Приватбанк" (юридична адреса: Україна, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код ЄДРПОУ 14360570) на користь [PERSON] , [INFO] , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , зареєстрованого та жителя [ADDRESS] ) безпідставно набуті грошові кошти в сумі - 9462 грн., (дев`ять тисяч чотириста шістдесят дві гривні) 85 копійок». В позовній заяві позивач заявив про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з розглядом справи та зазначив, що документальне підтвердження судових витрат позивача буде надано до не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду. 13 березня 2026 року через систему «Електронний суд» представник позивач отримав від Маньківського районного суду вступну та резолютивну частини рішення по справі №701/1185/25. Отже, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивач не пізніше 5 (п`яти) днів після ухвалення рішення суду надає до Маньківського районного суду Черкаської області документальне підтвердження судових витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи №701/1185/25, а саме: копію договору про надання правової №19/06/25 від 19.06.2025 року; копію Додаткової угоди №1 від 10.11.2025 року до Договору №19/06/25 про надання правової від 19.06.2025 року; копію рахунку на оплату правової допомоги №1/13-03-26 від 13 березня 2026 року на суму 5000,00 грн.; копію акта приймання - передачі наданої правової допомоги №1/13 03-26 від 13.03.2026 року на суму 5000,00 грн. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 цієї ж статті, визначено для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З аналізу положень статті 137 ЦПК України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1. складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року №5076-VI ). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI ). Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;- адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. Отже, з метою реалізації Позивачем свого права на правову допомогу відповідно до статті 59 Конституції України, 19 червня 2025 між Адвокатом Брик Людмилою Володимирівною та Бриком Русланом Володимировичем укладено Договір №19/06/25 про надання правової допомоги від 19.06.2025 року. 10 листопада 2025 року між адвокатом та клієнтом укладено Додаткову угоду №1 до Договору. Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди, сторони дійшли згоди, що адвокат зобов`язується надавати Клієнту правову допомогу, пов`язану з підготовленням та поданням до до Маньківського районного суду позовної заяви про повернення безпідставно набутих коштів від імені клієнта до Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" та веденням цивільної справи у Маньківському районному суді, суді апеляційної та касаційної інстанцій. Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди, для виконання доручення Клієнта, пов`язаного з наданням правової допомоги, вказаної в пункті 1 цієї Додаткової угоди, адвокат зобов`язується: - підготувати та подати від імені Клієнта позовну заяву до Маньківського районного суду про повернення безпідставно набутих коштів до Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк", а саме: стягнення з АТ «Комерційний Банк "Приватбанк" на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 9462,85 грн. (Дев`ять тисяч чотириста шістдесят дві гривні 85 копійок); - брати участь у судових засіданнях під час розгляду Маньківським районним судом справи за позовом клієнта; - підготувати та подати від імені клієнта до Маньківського районного суду відповідь на відзив по справі за позовом клієнта;- у разі виникнення необхідності у ході розгляду Маньківським районним судом справи за позовом клієнта від імені клієнта підготувати та подати до суду відповідне клопотання, заяву, письмові пояснення або інші процесуальні документи; - підготувати та подати до Маньківського районного суду від імені клієнта клопотання про стягнення з Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" на користь клієнта, понесених останнім витрат на правову допомогу. Також пунктом 4 Додаткової угоди визначено, що сторони погодили, що розмір гонорару адвоката за надання правової (правничої) допомоги у Маньківскому районному суді, передбаченої пунктами 1 та 2 цієї Додаткової угоди, становить 5000,00 грн., (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Пунктом 5 Додаткової угоди сторонами погоджено, що розмір гонорару Адвоката за надання правової допомоги, передбачений пунктом 4 цієї Додаткової угоди, може переглядатися сторонами шляхом підписання додаткової угоди до Договору належно уповноваженими представниками сторін. Відповідно до пункту 6 Додаткової угоди, оплата за надання правової (правничої) допомоги Адвокатом, передбаченої пунктами 1, 2, 3 та 4 цієї Додаткової угоди, здійснюється Клієнтом на підставі рахунку протягом 5 робочих днів з дня ухвалення судом відповідної інстанції рішення у справі за позовом клієнта до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" з питань подання від імені Клієнта позовної заяви до Маньківського районного суду про повернення безпідставно набутих коштів до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк". Пунктом 7 Додаткової угоди зазначено, що за результатами надання правової допомоги адвокатом складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правової допомоги і її вартість. З урахуванням викладеного, оскільки адвокат та позивач погодили саме фіксований розмір гонорару за надання професійної правової допомоги, позивач вважає, що обставини кількості витраченого часу на надання такої допомоги не впливають на подальший розмір адвокатського гонорару, оскільки в даному випадку ця сума була зафіксована вказаною вище Додатковою угодою. Розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Отже, представник позивача вважає, що витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 5000,00 грн., (п`ять тисяч гривень 00 коп.) є обґрунтованими, співмірними з обставинами справи та характером спору, а також підтвердженими належними доказами, тому представник позивача просить стягнути дані витрати із відповідача. Суд вважає за необхідне розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без участі сторін на підставі ч. 3 ст. 270 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та додатки до неї, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 12.03.2026 року по даній справі позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», представника відповідача: Назаренка Сергія Миколайовича про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів), задоволено. Під час винесення даного рішення питання щодо стягнення судових витрат який поніс позивач у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, не вирішувалося. В межах розгляду цивільної справи адвокатом Брик Людмилою Володимирівною було заявлено, що орієнтовний розмір судових витрат становить 5000 грн. 00 коп. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 (п`яти) днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Можливість подання сторонами доказів у підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції. Зокрема, докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суді першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 8 квітня 2020 року у справі №278/1396/19. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом 5 (п`яти) днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів. Представник [PERSON] - адвокат Брик Людмила Володимирівна, 19.03.2026 року подала до суду письмову заяву про винесення додаткового рішення по даній справі про стягнення судових витрат, що фактично відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України. До даної заяви адвокат Брик Л.В. додала ордер на надання правничої допомоги №2053884 від 18.11.2025 р., договір про надання правової допомоги від 19.06.2025 р., додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №19/06/25 від 19.06.2025 р., акт приймання-передачі наданої правової допомоги №1/13-03-26 від 13.03.226 р. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №001390. Питання про стягнення з відповідача даних витрат при ухваленні судового рішення 12.03.2026 року, не було вирішено. Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до ст. 141 ЦПК УКраїни у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 9462 грн. 85 коп. Суд задовольнив позовні вимоги, а саме стягнув з відповідача грошові кошти в сумі - 9462 грн. 85 коп. Таким чином відсоток незадоволених позовних вимог (тобто в цій частині рішення винесено на користь позивача) становить 100 %. Повний розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 5000,00 (п`ять тисяч) грн. Станом на час розгляду даної заяви у справі наявні докази на пітвердження понесних [PERSON] , судових витрат у видах та розмірах зазначених у відповідній заяві. Представник [PERSON] , - адвокат Брик Людмила Володимирівна вважає, що дані судові витрати необхідно стягнути з позивача в заявленому розмірі. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, поведінку сторін, суд дійшов висновку, про задоволення заяви представника позивача щодо ухвалення додаткового рішення та про стягнення судових витрат у вигляді витрат на надання правничої допомоги з відповідача пропорційно задоволених позовних вимог, згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved