Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помела його мати [PERSON] . Після її смерті спадщина відкрилася за заповітом, який був посвідчений 05 вересня 1997 року секретарем Стерченського сільської ради, зареєстрований в реєстрі під № 103, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, заповіла йому. Спадкоємців першої черги після смерті спадкодавця, які б прийняли спадщину, окрім нього, немає. До складу спадщини після смерті матері входить нерухоме майно, яке розташоване в [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 59,5 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», навісу літ. «Д», криниці №1, огорожі №№2-4, вимощення №І. Отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове нерухоме майно він не має можливості, оскільки при житті матір не оформила правовстановлюючих документів на нерухоме майно та не зареєструвала його в реєстрі речових прав на нерухоме майно, як тепер це передбачено чинним законодавством України. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно, що знаходиться в [ADDRESS] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте в позовній заяві вказав, що позов підтримує у повному обсязі, справу просить розглянути без його участі. У підготовче судове засідання представник відповідача Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, згідно якої позовні вимоги визнає повністю та справу просив розглядати у відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Стерченської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 05 вересня 1997 року, в якому все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] в с. Стерче Глибоцького району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . До складу спадщини після смерті матері входить нерухоме майно, яке розташоване в [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 59,5 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», навісу літ. «Д», криниці №1, огорожі №№2-4, вимощення №І. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 грудня 2025 року за №341/02-31 Глибоцькою державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не залежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , який належним чином прийняв спадщину, проте на даний час він позбавлений можливості оформити права на нерухоме майно. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved