Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

У липні 2025 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08 вересня 2017 року між АТ «Альфа-Банк» і [PERSON] був укладений договір про обслуговування кредитної картки відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику рахунок та видав кредитну картку із встановленим кредитним лімітом із максимальним розміром 200 000,00 гривень та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24% річних. 22.02.2021 року між АТ «Альфа-Банк» і ТОВ «ФК «Форт» був укладений договір факторингу на підставі якого ТОВ «ФК «Форт» набуло право вимоги до [PERSON] за вищевказаним договором. 23.02.2021 року між ТОВ «ФК «Форт» і ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» був укладений договір факторингу на підставі якого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за вищевказаним договором. Згідно реєстру прав вимоги до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість [PERSON] за договором становить 39 973,41 гривень. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 08.09.2019 року у загальній сумі 39 973,41 гривень, а також понесені витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 9 200,00 гривень. У поданому відзиві відповідач [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що позивачем не долучено жодного належного доказу, який би підтверджував правомірність заявлених вимог. Крім того, із представленого позивачем виписки про рух грошових коштів по рахунку вбачається, що такі відомості надані по трьох платіжних картках, при цьому встановити яка саме картка була випущена під використання кредитних коштів не можливо. До того ж такий розрахунок не підписаний посадовою особою банку та не скріплений печаткою банку. Також просив врахувати, що паспортом споживчого кредиту від 08.09.2017 року передбачалося надання кредиту на строк 12 місяців, а загальна сума такого кредиту становить 10 785,00 гривень. Разом з цим проценти за користування кредитом нараховані поза погодженим строком кредитування та за період з 08.09.2019 рік по 22.02.2021 рік становлять 13 341,21 гривень, до того ж банком неправомірно було списано 9 585,70 гривень, що призвело до збільшення кредитної заборгованості по тілу кредиту на цю суму. Також банком неправомірно було списано 18 409,50 гривень за розрахунково-касове обслуговування кредиту, в той час як сплата такої комісії договором не була передбачена. Вважав, що з урахуванням внесених ним коштів заборгованості за договором у нього не має. Крім того просив врахувати, що заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу у розмірі 9 200,00 гривень є явно завищеною, не відповідає складності справі та обсягу фактично виконаних робіт. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 08.09.2017 АТ «Альфа Банк» прийняв пропозицію [PERSON] та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозиції на укладення угоди отримано відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис. Сторони погодили основні умови угоди: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту «Максимум готівка», мета кредиту для особистих потреб; ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн.; індивідуальна крлеитна лінія становить 8050,00 гривень, процентна ставка 24% річних; тип процентної ставки фіксована; тип картки MasterCard Debit World; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн. На виконання умов вказаного договору АТ «Альфа Банк» відкрив на ім`я [PERSON] рахунок та видав кредитні картки № [NUMBER] строком дії до 31.05.2021 року, 5355571191983642 строком дії до 31.07.2020 року та №5355571198600124 строком дії до 31.01.2022 року. Згідно з розрахунком позивача, станом на 22.02.2021 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становив 39973,41 грн., з яких 34475,68 грн. становить заборгованість за кредитом, 3 927, 64 грн. нараховані відсотки, 900,00 гривень нарахована неустойка, 670,09 гривень овердрафт. 22.02.2021 року між АТ «Альфа-Банк» і ТОВ «ФК «Форт» укладено договір факторингу №1 за умовами якого ТОВ «ФК «Форт» набуло право вимоги до [PERSON] за договором б/н від 08.09.2017 року. 23.02.2021 року між ТОВ «ФК «Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №01-23-02/21, на підставі якого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за договором б/н від 08.09.2017 року. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. а) щодо правовідносин сторін Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що 08.09.2017 року [PERSON] уклав із АТ «Альфа-Банк» договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, на підставі якого банк відкрив останньому рахунок та видав кредитні картки, із встановленим кредитним лімітом. [PERSON] активно користувався відкритим в АТ «Альфа-Банк» рахунком та встановленим кредитним лімітом, що підтверджено представленою банківською випискою по відповідному рахунку. Згідно представленого позивачем розрахунку станом на 22.02.2021 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 39973,41 грн., з яких 34475,68 грн. становить заборгованість за кредитом, 3 927, 64 грн. нараховані відсотки, 900,00 гривень нарахована неустойка, 670,09 гривень овердрафт. При цьому згідно цього розрахунку встановлено, що за період з 08.09.2017 року по 22.02.2021 рік було списано 18 900,85 гривень комісії РКО. При цьому умовами укладеного договору сплата комісії за РКО, її розмір та порядок нарахування, не передбачена і сторонами не погоджувалася. За таких обставин сплачена відповідачем комісія за РКО повинна бути зарахована в погашення заборгованості за кредитом. За таких обставин заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню становить 21072,56 гривень із розрахунку 39 973,41 гривень 18 900,85 гривень. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16. Відповідно до ч.ч. 5, 6статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у суді першої інстанції заявив про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9200 грн. На підтвердження цих вимог позивач надав копію договору про надання правничої допомоги від 01 липня 2024 року №03-07/247, укладеного між адвокатом Литвиненко О.І. та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», акт №4 приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025, відповідно до якого сторони підтвердили факт надання адвокатом та прийняттям клієнтом послуг відповідно до положень укладеного ними договору про надання правничої допомоги від 01 липня 2024 року №03-07/24, сума наданих послуг відповідно до договору складає 9200 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» слід стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме судовий збір у розмірі 1596,25 гривень та 4849,91 гривень витрат на правову допомогу, а всього 6446,16 гривень.

Outcome: partial