Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов обґрунтовує тим, що 19 лютого 2025 року вона звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Фактично проживала по [ADDRESS] . Разом зі [PERSON] на день її смерті за однією адресою був зареєстрований її син [PERSON] . Позивачка [PERSON] заяву про прийняття спадщини у встановлений строк не подала, зі спадкодавцем постійно не проживала, у зв`язку з чим приватним нотаріусом винесено постанову від 06.03.2025 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивачка зазначає, що не була обізнана про наявність заповіту на її користь. Про наявність заповіту вона дізналася 18 лютого 2025 року, коли брат передав їй ключі від квартири, і коли під час прибирання у квартирі виявила заповіт від 03.08.2018 року, яким [PERSON] заповіла їй частину квартири в [ADDRESS] . Позивачка вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не була обізнана про наявність заповіту, і не мала доступу до квартири, де заповіт зберігався. Позивачка просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . 30.05.2025 року [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. /а.с.33-35/ У зустрічній позовній заяві [PERSON] зазначив, що на день смерті [INFO] його матір [PERSON] фактично проживала разом із ним за адресою: [ADDRESS] , хоча була зареєстрована по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] зазначає, що в силу постійного проживання зі спадкодавцем на час смерті останньої, він вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 05.08.2025 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини. /а.с.56/ В судове засідання позивачка за первісним позовом [PERSON] не з`явилася. Представник позивачки адвокат Дашко М.В. подав заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Заявлені позовні вимоги підтримують, прохають задовольнити. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судові засідання жодного разу не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд поданого позову без його участі не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Дудкіна Світлана Григорівна, в судове засідання не з`явилася. На виконання ухвали суду про витребування доказів, направила до суду копію спадкової справи. /а.с.60-76/ Крім того, до суду надійшло клопотання Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про розгляд справи без участі представника ради. /а.с.71-72/ Ознайомившись з позовною заявою [PERSON] та доданими матеріалами, розглянувши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м.Кременчуці Полтавської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.08.2023 року /а.с.12/ Померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки та її паспортними даними. /а.с.7-11/ Крім того, померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього. /а.с.42/ За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] , [INFO] , належну їй частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідовичем В.М. /а.с.13/ З наданої на виконання ухвали суду копії спадкової справи убачається, що приватний нотаріус Дудкіна С.Г. відкрила спадкову справу після смерті [PERSON] [INFO] , тобто у день, коли позивачка [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Згідно матеріалів спадкової справи на день смерті [PERSON] разом із нею за однією адресою по [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с.75/ Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області Дудкіної С.Г. від 06.03.2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку на прийняття спадщини. /а.с.76/ При цьому, у постанові нотаріус зазначив, що разом із [PERSON] на час смерті останньої був зареєстрований її син [PERSON] . Втім [PERSON] , як відповідач у справі позивачкою не залучений. Позивачка [PERSON] у позовній заяві заперечує фактичне проживання спадкодавця [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] . Вказує, що [PERSON] на час смерті фактично проживала по [ADDRESS] . На підтвердження фактичного проживання [PERSON] за вказаною адресою позивачкою надано довідку КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради» від 20.12.2024 року про те, що 31.01.2023 року надійшов виклик бригади екстреної медичної допомоги до [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . /а.с.15/ Крім того, позивачкою надано довідку КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» Кременчуцької міської ради від 19.11.2024 року про те, що відповідно до запису у Журналі обліку перевезень тіл померлих в морг КП «СКРП» від 17 серпня 2023 року бригада дільниці з перевезення померлих в морг отримала виклик за адресою: [ADDRESS] . /а.с.16/ Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом частини першої та третьої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Стверджуючи про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачка [PERSON] посилається на те, що вона не була обізнана про наявність заповіту складеного спадкодавцем [PERSON] на її користь. Разом з тим, суд звертає увагу на той факт, що [PERSON] знала про смерть матері. При цьому, попри наявність заповіту позивачка є спадкоємицею першої черги після померлої за законом. Так, відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В цьому контексті суд враховує правові висновки, сформульовані Великою Палатою Верховного Суду, викладені у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, яка констатувала, що факт усвідомлення позивачем його права на спадкування за законом як спадкоємця першої черги спадкування поряд із незнанням про існування заповіту, складеного на його ім`я, за умови невжиття ним жодних активних дій щодо встановлення спадкової маси і прийняття спадщини протягом передбаченого ЦК України строку, не свідчить як про порушення принципу свободи заповіту, так і про виникнення в нього об`єктивних обставин, які унеможливили або істотно ускладнили йому своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у відведений ЦК України строк. (п.103 постанови) У пункті 112 ВП ВС також зазначила, що оскільки позивач, знаючи про смерть батька, будучи спадкоємцем першої черги спадкування за законом, який не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та маючи на меті реалізувати свої спадкові права, мав обов`язок звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк як спадкоємець першої черги за законом й незалежно від його обізнаності про наявність заповіту, складеного на його ім`я, оскільки спадщину спадкоємець може прийняти лише повністю, а не частинами. Тож за наведених обставин невчинення нотаріусом певних дій стосовно позивача саме собою не створило перешкоди позивачу у прийнятті спадщини та не унеможливлювало подання ним заяви про прийняття спадщини у строк, визначений статтею 1270 ЦК України. Інших перешкод для своєчасного подання нею заяви про прийняття спадщини позивачкою [PERSON] не наведено. Відтак, позивачка не надала належних, достатніх та допустимих доказів існування об`єктивних та непереборних обставин, які перешкодили їй подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері у визначений законом шестимісячний строк. Із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулася лише через півтора роки після смерті матері. На думку суду, незвернення позивачки впродовж такого тривалого строку із заявою про прийняття спадщини з посиланням на необізнаність про на явність заповіту не можна розцінити як поважні причини пропуску заявником строку для прийняття спадщини у розумінні ст. 1272 ЦК України. Також, суд звертає увагу на ту обставину, що на прийняття спадщини у виді частини квартири після померлої [PERSON] також претендує син останньої [PERSON] , який звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] . При цьому, з матеріалів спадкової справи убачається, що за зареєстрованим місцем проживання спадкодавця [PERSON] проживав її син [PERSON] . Таким чином, ще одним потенційним спадкоємцем першої черги після померлої є [PERSON] . Попри це, [PERSON] в якості співвідповідача [PERSON] не зазначає. Належних та достатніх доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність перешкод для подання такої заяви, позивачка до суду не подав. Натомість безпідставне визначення додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed