Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про захист прав споживачів. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2017 року [PERSON] є клієнтом АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому нею відкрито картковий рахунок [NUMBER] та користувалась карткою № [NUMBER] . У період часу з 31.07.2024 по 01.08.2024 з рахунку позивача здійснено більше 200 грошових переказів у валюті VND (В`єтнамський донг) на загальну суму 24832,03 грн. Про підозрілі операції по карті позивача повідомили працівники банку 01.08.2024 і запропонували звернутись зі зверненням про повернення коштів, а також з приводу вчинення кримінального правопорушення запропонували звернутись і до поліції. Упродовж 01-02.08.2024 позивач виконала рекомендації працівників банку і оформила всі необхідні звернення. 02.08.2024 сектором дізнання відділення поліції №2 Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області було зареєстровано кримінальне провадження №1202411600000077 за ч. 1 ст. 190 КК України за моїм повідомленням про шахрайські дії. Проте в додатку Приват24 позивач отримала повідомлення про відмову у поверненні коштів. Позивач вважає таку відмову протиправною, адже будь-яких дій на розголошення даних карти третім особам не допускала, можливість її використання була обмежена, жодних повідомлень від банку про операції по картці не отримувала ані в додатку Приват24, ані в будь-який інший спосіб. Оскільки банк в добровільному порядку не виконує своїх обов`язків з повернення коштів та списання заборгованості за кредитною карткою, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] просила суд стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь безпідставно списані грошові кошти в розмірі 24832,03 грн. Представник відповідача надав письмові пояснення за якими АТ КБ «ПриватБанк» позов [PERSON] не визнає у повному обсязі, оскільки вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, що пояснюється наступним. Так, [PERSON] звернулась до АБ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву клієнта фізичної особи про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 23.02.2017, згідно якої уклала договір про надання банківських послуг. Укладення договору підтверджено сторонами шляхом прийняттям до виконання його умов, а саме: банк приймав і зараховував на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконував розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка, проводив інші операції за рахунком, надавав грошові кошти (кредит) відповідачу в межах встановлених лімітів та на умовах розташованих на сайті банку. Позивач надалі користується послугами відповідача, та визнає факт користування платіжними картками. Активація нею карток та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами договору на визначених ними умовах про надання та обслуговування. За результатами аналізу інциденту з клієнткою [PERSON] , встановлено, що всі операції на сторонніх мерчант відбувалися з використанням даних картки [NUMBER] (для виплат), тобто особа яка їх ініціювала володіла цими даними, а саме використовувала номер картки, термін її дії та ймовірно код CVC2. Вхід до Приват24 для фізичних осіб в акаунт клієнта [PERSON] , з 01.07.2024 року до 01.08.2024 зроблено лише з одного пристрою, а саме iPhone 14,3 , +380506183184. Відповідач вважає, що несанкціоновані операції відбулися в наслідок розголошення конфіденційної інформації третім особам, або ж самостійно клієнтом. Відповідно Умов та правил надання банківських послуг (до яких Клієнт приєднався шляхом підписання Анкети-заяви). По 15 заявкам Chargeback повернуто 2623,54 грн 09.10.2024 на карту [NUMBER] видану на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Також Позивач, відповідно до викладених у позові обставин, зазначає, що «Заява до поліції про вчинення шахрайства подана та зареєстрована». При цьому інформації про стан розслідування не надає. Наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину щодо особи до винесення вироку, яким такі обставини будуть встановлені. Відсутність змін облікового запису Приват24 користувача [PERSON] , наявність входу в акаунт Приват24 клієнта, з інших пристроїв, відсутність зміни фінансового номеру телефону та відсутність зміни ПІН-коду до карток, свідчать про те, що проведення оспорюваного переказу грошових коштів з карткового рахунку клієнта було здійснено особою, яка повністю володіла конфіденційною інформацією щодо карткового рахунку, а також інформацією щодо логіну, паролю входу в акаунт Приват24, а також ПІН-кодом до картки. Такими даними може володіти сам клієнт, а також сторонні особи, яким клієнт як добровільно, так і з необережності міг повідомити вказану інформацію, що входить в зону відповідальності клієнта. Враховуючи наведене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Згідно з випискою №А847Е8О6JMTF8VPP від 01.08.2024 по картковому рахунку № [NUMBER] з 31.07.2024 05 год. 40 хв. по 01.08.2024 10 год. 53 хв. було здійснено грошові перекази у валюті VND (В`єтнамський донг) на загальну суму 24832,03 грн. Позивач надала відповідачу пропозицію досудового врегулювання спору, де зазначила, що працівники банку її повідомили про підозрілі операції по карті та запропонували звернутись зі зверненням про повернення коштів, а також з приводу вчинення кримінального правопорушення запропонували звернутись і до поліції. Упродовж 01.08.2024 виконала всі вищезазначені вказівки. Через декілька днів після звернення в додатку Приват24 позивач отримала повідомлення про відмову у поверненні коштів, що вважає протиправним, оскільки будь-які дії на розголошення даних картки третім особам не допускала, повідомлення про вчинення операцій по картці не отримувала. Опираючись на Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх застосуванням, позивач зазначає, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій при відсутності доказів сприяння ним втраті, використання пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініцювати платіжні операції. 02.08.2024 позивачка звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024116400000077 та розпочате досудове розслідування за фактом вчинення шахрайський дій невідомою особою у зв`язку з чим потерпілій бул спричинено матеріального збитку, за ч. 1 ст. 190 КК України. За відповіддю на лист від 30.09.2024 №20.1.0.0.0/7-240902/6698 представник АТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що відповідно до п. 2.1.4.5.1 Умов Клієнт зобов`язаний не передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, заключаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Платіжній картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Платіжної картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Платіжної картки Стоп-лист Платіжною системою (п.1.1.10.10.3 Умов). Пунктом 1.1.10.10.1 Умов встановлено, що Клієнт несе повну відповідальність за всі платіжні операції використанням електронного платіжного засобу та/або за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, якщо його дії чи бездіяльність призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням Платіжного інструменту Банком була ініційована претензійна робота згідно з правилами Міжнародної платіжної системи. Регламент проведення претензійної роботи - до 120 днів. Також рекомендували у випадку впевненості в наявності шахрайських дій щодо списання грошових коштів, звернутись до правоохоронних органів, а також змінити платіжну картку, фінансовий телефон та пароль входу в Приват24. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.02.2018 в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що «…користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 у справі № 6-71цс15. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Посилання АТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Відповідач не спростував тверджень [PERSON] про те, що вона не втрачала та не сприяла незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції...» У даній справі судом встановлено факти звернення [PERSON] до банку про скасування спірних транзакцій, а так само її звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у позивачки була відсутня воля на вчинення таких транзакцій, а банком не заперечено факту її звернення з вимогою про їх скасування. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2018 в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18) зазначено, що: «сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідач, в свою чергу, на засадах змагальності цивільного судочинства не надав належних доказів, які б підтверджували, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції щодо перерахування грошових коштів з його карткового рахунку. Водночас, саме на банк, який є професійним учасником ринку надання банківських послуг, покладено обов`язок доведення того, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо витрат у вигляді судового збору, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору у цій справі, з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved