Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

У серпні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя [PERSON] був власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] та автомобіля Volkswagen Golf, номер шасі: [NUMBER] . Як стверджувала позивачка, заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не склав. Спадкоємців за законом першої черги, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. щодо прийняття спадщини після смерті батька, проте її було повідомлено нотаріусом про те, що вона пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, а тому їй слід звернутися до суду. Позивачка зазначила, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України [PERSON] виїхала до Німеччини, повернулася в Україну вона 18 серпня 2022 року на нетривалий час, а 02 вересня 2022 року знову поїхала до Німеччини з метою уникнення ризиків для свого життя та здоров`я, пов`язаних з військовою агресією Російської Федерації проти України. Після повернення в Україну 15 квітня 2024 року через регулярні ракетні обстріли, поганий стан здоров`я та значну відстань до офісу приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. позивачка не змогла своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. З огляду на наведені обставини [PERSON] просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19 серпня 2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Відповідач Київська міська рада подала до суду відзив на позовну заяву, в якому не змогла сформулювати свою позицію щодо позову [PERSON] , а тому просила суд вирішити спір на розсуд суду. Позивачка відповідь на відзив Київської міської ради до суду не подала. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 29 вересня 2025 року витребувано в приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] 14 жовтня 2025 року витребуваний доказ був наданий суду приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка у судових засіданнях 16 грудня 2025 року та 23 березня 2026 року підтримала свої позовні вимоги, наполягала на тому, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Представниця позивача у судовому засіданні 16 грудня 2025 року підтримала позовні вимоги своєї довірительки з підстав, наведених у позові, просила суд їх задовольнити. Представниця відповідача у судове засіданні не з`явилася, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, у відзиві на позовну заяву представницею відповідача заявлено клопотання про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 березня 2026 року відповідно до положень абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України відкладено ухвалення та проголошення судового рішення та оголошено дату і час його проголошення на 11 год 30 хв 27 березня 2026 року. Заслухавши вступні слова позивачки та представниці, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності абувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. На підставі Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 25 червня 1996 року набули шляхом приватизації право власності на квартиру [ADDRESS] . Кожному з співвласників належала 1/4 частина указаної квартири (а. с. 6-7). Також згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] [PERSON] за життя був власником автомобіля Volkswagen Golf, номер шасі: [NUMBER] (а. с. 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30 березня 2022 року серії [NUMBER] (а. с. 49). Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, що за життя належало спадкодавцеві. Спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склав, а тому спадкування після його смерті здійснювалось за законом. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] та його діти [PERSON] , [PERSON] . Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Нормою ч. 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] не подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька у строк, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Натомість дружина спадкодавця [PERSON] у строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, відмовилась від прийняття спадщини (а. с. 48). Зважаючи на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] , строк для її прийняття закінчився 24 вересня 2022 року. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). У постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року в справі № 756/957/18 зазначено, що "поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, строки на подання заяви про прийняття спадщини не визнаються преклюзивними, можуть бути поновлені з дотриманням правил ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. У постанові від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. 24 березня 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України [PERSON] виїхала до Німеччини, де наступного дня отримала посвідку на тимчасове проживання (а. с. 13-14, 59). 18 серпня 2022 року позивачка ненадовго повернулась в Україну, а 02 вересня 2022 знову виїхала до Німеччини, де перебувала до 15 квітня 2024 року (а. с. 59). Судом з`ясовано, що [PERSON] страждає на хронічне захворювання - "артроз кульшових і колінних суглобів", у зв`язку з загостренням якого вона змушена періодично лікуватись в умовах стаціонару (а. с. 12). [PERSON] мешкала в місті Касель Федеративної Республіки Німеччини, найближча від цього населеного пункту консульська установа України, знаходиться на відстані 180 км в місті Франкфурт-на-Майні. Наведені обставини з урахуванням захворювання позивачки, яке створює значні труднощі при пересуванні хворого, суттєво ускладнило її своєчасне звернення до дипломатичної установи у країні перебування із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] з поважної причини, а тому позивачці слід визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, тривалістю один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial