Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

08.10.2025 до Софіївського районного суду за підсудністю згідно ухвали Соборного районного суду від 07.08.2025 надійшла цивільна справа за позовом представника позивача Супрун Є.В., яка діє в інтересах АТ «ПУМБ» до відповідача [PERSON] згідно вимог якого просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2001301632802 від 07.05.2019 у розмірі 39471,20 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем 07.05.2019 року було укладено кредитний договір №2001301632802, відповідно до якого [PERSON] видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 10 000,00 грн., який пізніше було збільшено до 26 000,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.04.2025 року складає 39471,20 грн., з яких: 25120,08 грн. - заборгованість за кредитом, 14351,12 грн. - заборгованість за процентами. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом. 10.10.2025 за ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 10.11.2025 року представник відповідача, адвокат Мартинова Н.Ю. подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що до позовної заяви позивачем додано письмову вимогу (повідомлення) №КНО-44.2.2/580 від 10.04.2025 про вимогу виконання зобов`язання погашення заборгованості в загальному розмірі 39471,20 грн, яка направлялась відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, відповідач не отримував письмової вимоги (повідомлення) позивача. На підтвердження направлення вимоги про дострокове виконання зобов`язань позивач надав копію сформованого Списку 20250410 ПУМБ_1379 згрупованих відправлень, замовник ТОВ «Франко Рак». Однак, зі змісту списку не можливо встановити, вміст вкладення до Укрпошти Стандарт на ім`я [PERSON] , а тому такі докази є неналежними та недопустимими доказами та не можуть бути взяті до уваги. Крім того, згідно списку згрупованих відправлень, [PERSON] направлено лист за №0505289072424, однак за зазначеним номером поштового відправлення інформація на сайті Укрпошти не знайдена, а тому неможливо відстежити таке відправлення та встановити його статус. Також, згідно виписки з карткового рахунку наданої позивачем як доказ отримання [PERSON] кредитної лінії, зняття коштів та погашення суми заборгованості по тілу кредиту відбувалось на підставі договору №53561110, в той час як погашення заборгованості за процентами здійснювалось на підставі договору №2001301632802. Відповідно позовної заяви, 07.05.2019 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування шляхом підписання Заяви-приєднання та паспорту споживчого кредиту. В матеріалах справи міститься копія заяви №2001301632802 відповідача на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 07.05.2019 року на підставі якого Банком було відкрито кредитну лінію за Договором №2001301632802, адже згідно виписки по картковому рахунку [PERSON] використовувала (знімала та поповнювала) кредитні кошти на підставі Договору №53561110. За таких обставин, враховуючи, що кредитні кошти згідно виписки по картковому рахунку використовувалися на підставі Договору №53561110, а позовні вимоги АТ «ПУМБ» обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачкою вимог Договору кредитної лінії №2001301632802, докази укладення якого надані позивачем, вважають, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами отримання та не повернення відповідачкою кредитних коштів за договором №2001301632802. На підставі вищевикладеного, сторона відповідача наполягає на відмові в задоволенні позовних вимог, а також просить стягнути з позивача АТ «ПУМБ» на користь [PERSON] судові витрати, пов`язані із розглядом справи, що складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Правом на подання відповіді на відзив представник позивача не скористався. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача, у позові просила відмовити у повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення та доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 07 травня 2019 року між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №2001301632802 у вигляді заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.(а.с.23). Підписавши заяву №2001301632802 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 07.05.2019, відповідач [PERSON] погодилася, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмірі мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО). Зі змісту заяви вбачається, що відповідач беззастережно підтвердила, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ ПУМБ: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть їй бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилась з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). У вказаній заяві відповідач просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку на наступних умовах: кредитний ліміт 10 000 грн., реальна річна процентна ставка 47,88 %, орієнтовна вартість кредиту - 12577,58 грн., розрахунковий день 30 число місяця. До Заяви №2001301632802 позивач додав також публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.28-39). Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] відкрито поточний рахунок [NUMBER] , видано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 10000 грн., який в подальшому неодноразово збільшувався, востаннє 19.02.2021 було збільшено кредитний ліміт до 26000,00 грн, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту (а.с.45). Позивачем також надано паспорт споживчого кредиту, який власноручно підписано відповідачем 07.05.2019, у якому також визначено усі істотні умови кредитування, а саме: сума/ліміт кредиту - 10 000 грн., строк кредитування 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на той самий строку у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Мета отримання кредиту загальні споживчі цілі, в тому числі для оплати за договорами страхування. Стандартна процентна ставка, фіксована становить 47,88% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 12577,58 грн (а.с.24). Відповідач допустила неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку відповідача [PERSON] за період часу з 07 травня 2019 року по 09 квітня 2025 року вбачається, що [PERSON] має перед позивачем заборгованість, яка утворилася станом на 09.04.2025 року та становить 39471,20 грн., з яких: 25120,08 грн. - заборгованість за кредитом; 14351,12 грн. заборгованість за відсотками (а.с.46-51). Також з виписки по особовому рахунку № [NUMBER] відповідача [PERSON] за період часу з 07.05.2019 по 09.04.2025 вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, знімала грошові кошти з картки, поповнювала картку, здійснювала платежі та перекази, зокрема й здійснювала переказ коштів по договору 53561110, а також частково погашала заборгованість за спірним кредитним договором №2001301632802 від 07.05.2019.(а.с.52-65) З метою досудового врегулювання спору банком на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) № вих.КНО-44.2.2/580 від 10.04.2025 року з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором №2001301632802 від 07 травня 2019 року у розмірі 39471,20 грн, не пізніше 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів).(а.с.40-44). Однак, відповідач заборгованість за вказаним кредитним договором не сплатила. Так, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, яким погоджено усі істотні умови, зокрема розмір кредиту, відсоткову ставку та строк кредитування. Вказаний договір відповідач власноруч підписала, як і паспорт споживчого кредиту. Також встановлено, що відповідач користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що також підтверджує факт укладення кредитного договору. Доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, активне користування нею (переведення коштів між картками, придбання товарів, оплата послуг, погашення кредиту тощо) в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір позичальник погодився з умовами зазначеного договору та зобов`язався їх виконувати належним чином. Вказаний кредитний договір не був визнаний недійсним у судовому порядку. Отже, згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Доводи представника відповідача про недоведеність позовних вимог АТ«ПУМБ» є безпідставними та спростовуються належними доказами у справі. За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 39471,20 грн. Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, та у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Крім того, пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частина 8 статті 141 ЦПК України встановлює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороною відповідача заявлено до стягнення суму понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., однак на обґрунтування зазначених витрат не надано жодного доказу, окрім ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ №1438488 від 27.10.2025 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: approved