Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

У грудні 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, в результаті утворилась заборгованість у розмірі 15495,20 грн. З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2026 року справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.08.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] укладено Договір № 4630929 про надання кредиту. Факт укладення договору підтверджується розміщенням індивідуальної частини договору в особистому кабінеті позичальника, підтвердженням акцепту шляхом введення одноразового ідентифікатора та платіжними документами про перерахування кредитних коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 11-12 Закону України «Про електронну комерцію» договір про споживчий кредит може укладатися в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з ч. 3 ст. 12 зазначеного Закону, використання одноразового ідентифікатора є належним способом підписання електронного договору. Суд вважає подані позивачем докази належними та допустимими й такими, що підтверджують укладення електронного кредитного договору між сторонами. Відповідачем не спростовано факту реєстрації на сайті кредитодавця, входу до особистого кабінету, отримання одноразового ідентифікатора та перерахування йому грошових коштів. Отже, кредитодавець належно виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит у повному обсязі. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у строки, визначені договором. Матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів у строки, установлені договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається наявність заборгованості у розмірі 15495,20 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4956,00 грн.; заборгованість за процентами - 10539,20 грн. Відповідач не подав доказів сплати заборгованості або оспорення її розміру. Натомість поданий позивачем розрахунок відповідає умовам договору та є належним доказом відповідно до ст. 81 ЦПК України. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги. 25.05.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» укладено договір факторингу № ФК 25-05/22, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги. 01.08.2025 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір № 01-08/25, за яким право вимоги перейшло до позивача. У реєстрах боржників містяться відомості про кредитний договір № 4630929, що дає підстави вважати, що право вимоги щодо боргу відповідача перейшло до позивача. Відповідач не надав доказів на спростування факту переходу права вимоги чи недійсності договорів відступлення. Отже, позивач є належним кредитором у цьому зобов`язанні та має право вимоги до відповідача. За викладених обставин суд приходить до висновку, що кредитний договір укладено у відповідності до вимог Закону, кредитні кошти відповідачу надані, відповідач свої зобов`язання не виконав, наявна заборгованість підтверджується письмовими доказами, позивач довів перехід до нього прав вимоги. З огляду на ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 610, 629, 1054 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд дійшов висновку про обґрунтованість і доказовість заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості або заперечень відповідача. Подані докази підтверджують наявність боргу та порушення відповідачем умов договору. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При задоволенні позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., що відповідає принципу розумності та пропорційності.

Outcome: approved