Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якго діє адвокат Васютин Ярослав Володимирович, звернувся з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 листопада 2011 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] від спільного шлюбу у позивача та відповідачки народився син [PERSON] . 04 листопада 2020 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано- Франківської області у справі № 344/11148/20 шлюб між сторонами розірвано, малолітнього сина сторін - [PERSON] , [INFO] , залишено на проживанні з матір`ю [PERSON] . 10 лютого 2021 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, ухвалено стягувати із позивача в користь відповідачки аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. щомісячно. 16 липня 2024 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області змінено спосіб стягуваних аліментів, визначених рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 у справі № 344/16570/20, з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) платника аліментів, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів яке здійснюється на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 у справі № 344/16570/20 - припинити після набрання законної сили рішенням суду у даній справі. Починаючи із 12 листопада 2024 року, на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 липня 2024 року, з позивача у примусовому порядку в користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, що підтверджуються постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гвоздецької Р.В. про відкриття виконавчого провадження № 76667046. Зазначено, що з 16 березня 2022 року і по теперішній час позивач перебуває на військовій службі у Збройних силах України, що підтверджується відомостями, які містить військовий квиток позивача серії [NUMBER] від 01.03.2022. Як вбачається із довідки № 4066 від 09.08.2024 року військової частини [NUMBER] , в період військової служби позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. 01 червня 2025 року, перебуваючи у складі підрозділу військової частини [NUMBER] , в районі населеного пункту [ADDRESS] , під час виконання бойових завдань, солдат [PERSON] одержав поранення, а саме мінно-вибухову травму, мінно-вибухове осколкове поранення обох нижніх кінцівок, обличчя, правої верхньої кінцівки, акубаротравму, що підтверджується довідкою № 1147 від 09.06.2025 року Військової частини [NUMBER] про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Починаючи із 02 червня 2025 року по 01 серпня 2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, а саме з 02 червня по 09 червня 2025 року у КНП «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради, після чого був виписаний для подальшого лікування та з 09 червня 2025 по 01 серпня 2025 продовжив лікування у КНП «Міська клінічна лікарня № 1» Івано-Франківської обласної ради, що підтверджується : випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 8469 від 09.06.2025 та випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 736 від 01.08.2025 року. На даний час позивач перебуває у відпустці для лікування після поранення, що підтверджується рапортом позивача від 01.08.2025 року. Згідно довідки військо-лікарської комісії від 01.08.2025 року № 2025-0801-0929-0049-0 поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості травма позивача відноситься до тяжких. Внаслідок травм кінцівок отриманих після поранення під час проходження військової служби позивач істотно втратив працездатність та на сьогодні фактично є особою з інвалідністю. У зв`язку із перебуванням на стаціонарних лікуваннях в закладах охорони здоров`я та реабілітаційними заходами, позивач несе значні матеріальні витрати. Більша частина щомісячного грошового забезпечення як пораненому військовослужбовцю витрачається позивачем на оплату аліментів, лікування, реабілітацію після травми, проведення регулярних медичних обстежень та лабораторних досліджень, купівлю знеболюючих препаратів, антидепресантів. Так, після виписки з лікарні за період: серпень-вересень 2025 року на придбання медичних препаратів, проведення медичних обстежень та лабораторних досліджень, позивачем витрачено 9 832 грн 14 коп. Водночас, розмір аліментів, які з позивача стягуються на утримання сина, перевищує мінімальний гарантований та рекомендаційний розмір аліментів на утримання дитини, при цьому відповідачка повністю покладає обов`язок матеріального утримання спільної дитини виключно на позивача. Як вказується у позовній заяві, позивач, у межах своєї матеріальної спроможності, має намір у добровільній формі самостійно надавати додаткову фінансову допомогу сину, забезпечувати його потреби, а не лише сплачувати у завищеному розмірі аліменти, за рахунок яких утримується не тільки його син, а і фактично відповідачка. Разом з тим позивач бажає спілкуватися та брати участь у вихованні сина, однак у зв`язку із тим, що відповідачка перебуває з їхньою спільною дитиною за кордоном, фактично позбавлений можливості спілкуватись із сином та брати участь у його вихованні, хоч і матеріально утримує дитину як батько. Таким чином, після ухвалення 16 липня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області рішення про стягнення із позивача аліментів в користь відповідачки на утримання спільної дитини сторін у розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, у позивача відбулись зміни у матеріальному стані та погіршився стан його здоров`я, який внаслідок тяжкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини істотно втратив працездатність та фактично є особою з інвалідністю, що відповідно до положень ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів до 1/8 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, підставою для зменшення присуджених судовим рішенням аліментів є істотне погіршення стану здоров`я позивача як платника аліментів у зв`язку з отриманням поранення під час участі в бойових діях пов`язаних із захистом Батьківщини. Зважаючи на вищенаведене, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів його заробітку (доходу) на стягнення аліментів в розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на доводи, викладені у ньому. Просить задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо позову. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 16.11.2011 року. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2020, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 листопада 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 2066 розірвано. Малолітнього [PERSON] , [INFO] залишено на проживанні з матір`ю [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 ухвалено стягувати із відповідача щомісячно аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн щомісячно Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 липня 2024 року у справі № 344/10046/24, ухвалено змінити спосіб стягуваних аліментів, визначених рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 у справі № 344/16570/20, з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) платника аліментів, та стягувати з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів яке здійснюється на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 у справі № 344/16570/20 - припинити після набрання законної сили рішенням суду у даній справі. Постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гвоздецької Р.В. від 28.11.2024 відкритто виконавче провадження № 76667046 за виконавчим листом № 344/10046/24, виданим 19.11.2024 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області. Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Наведене узгоджується із правовими позиціями неодноразово викладеними Верховним судом у аналогічній категорії справ (зокрема постанови ВС від 03.06.2020 року по справі № 760/9783/18-ц, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20). Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Із системного аналізу наведених правових норм слідує, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, суд має з`ясувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін і чи впливає ця зміна на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду із вимогою про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , сторона позивача покликається на те, що у позивача змінився стан здоров`я, а саме він отримав травму під час проходження військової служби. Погіршення стану його здоров`я та зниження платоспроможності негативно вплинуло на його майнове становище. Як встановлено з матеріалів справи, позивач [PERSON] з 16 березня 2022 року перебуває на військовій службі у Збройних силах України, що підтверджується відомостями, які містить військовий квиток позивача серії [NUMBER] від 01.03.2022 (а.с. 10-12). Як вбачається з довідки № 4066 від 09.08.2024 року військової частини [NUMBER] , у період військової служби [PERSON] брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України (а.с. 13). Довідкою № 1147 від 09.06.2025 року Військової частини [NUMBER] про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджується, що 01 червня 2025 року, перебуваючи у складі підрозділу військової частини [NUMBER] , в районі населеного пункту [ADDRESS] , під час виконання бойових завдань, солдат [PERSON] одержав поранення, а саме мінно-вибухову травму, мінно-вибухове осколкове поранення обох нижніх кінцівок, обличчя, правої верхньої кінцівки, акубаротравму (а.с. 14). Починаючи з 02 червня 2025 року по 01 серпня 2025 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема з 02 червня по 09 червня 2025 року у КНП «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 8469 від 09.06.2025 та з 09 червня 2025 по 01 серпня 2025 у КНП «Міська клінічна лікарня № 1» Івано-Франківської обласної ради, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 736 від 01.08.2025 року (а.с. 15, 16). Згідно рапорту позивача від 01.08.2025 року, [PERSON] просить надати відпустку для лікування після поранення на 60 календарних днів (а.с. 17). Згідно довідки військо-лікарської комісії від 01.08.2025 року № 2025-0801-0929-0049-0 поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості травма позивача відноситься до тяжких (а.с. 18). Надані медичні документи, серед яких виписки з лікувальних закладів та висновки військово-лікарської комісії, підтверджують тривалу непрацездатність позивача, зміну стану його здоров`я, яке погіршилось порівняно з періодом присудження судом аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку доходу, що відповідно до положень ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, беручи до уваги вищенаведене, у тому числі стан здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я відповідачки, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів з 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів його заробітку (доходу) на стягнення аліментів у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На переконання суду, з урахуванням обставин справи, вказаний розмір є розумним, співмірним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини.

Outcome: approved