Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

29 грудня 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Локачинської селищної ради Волинської області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та виділення в натурі земельної частки (паю). Позов мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] мама позивачки. До спадкового майна після її смерті входило право на земельну частку (пай) у розмірі 2,59 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, що перебувала у колективній власності КСП «Коритниця», с. Коритниця, Локачинського району Волинської області, належного [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0064311, виданого Локачиснькою районною державною адміністрацією Волинської області від 29.01.1997 року на підставі рішення № 15 від 22.01.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 251. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , позивач. Відтак, позивач успадкувала вищезазначену земельну частку (пай), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильним І.Г. 30.09.2024 року, зареєстрованим за Р№ 4398. Також, до спадкового майна після смерті [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що перебувала у колективній власності КСП «Коритниця», с. Коритниця, Локачинського району Волинської області, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0064494, виданого Локачиснькою районною державною адміністрацією Волинської області від 29.01.1997 року на підставі рішення № 15 від 22.01.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 431. Зазначає, що позивач успадкувала право на дану земельну частку (пай), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильним І.Г. 30.09.2024 року, зареєстрованим в реєстрі за Р№ 4399. Вказує, що отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом, вона 12.08.2025 року звернулася у Локачинську селищну раду Волинської області із заявами про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) земельної частки (паю), на які видано сертифікати на право на земельну частку (пай). 28.08.2025 року Локачинська селищна рада повідомила, що на території колишньої Привітненської сільської ради нерозподілені невитребувані земельні частки (паї), що перебували в колективній власності КСП «Коритниця», за рахунок яких можливо сформувати земельну частку (пай) для передачі власнику, відсутні, а тому її заяви на сесії селищної ради не розглядалися. Рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою щодо виділення земельної частки (паю) із земель запасу та резерву Локачинської селищної ради. Вважає, що відмова Локачинської селищної ради у наданні позивачу дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та виділення їй в натурі земельної частки (паю) на підставі сертифікатів є незаконною та позбавляє права власності на землю. Таким чином, вона вимушена звертатися до суду за захистом своїх порушених прав. Враховуючи вищезазначене, просить зобов`язати Локачинську селищну раду надати їй дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та виділити в натурі вищевказані земельні частки (паї). Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 30 грудня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 28 січня 2026 року. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 28 січня 2026 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті та визнано обов`язковою явку у судове засідання представника відповідача Локачинської селищної ради Володимирського району Волинської області. Позивач [PERSON] , її представник [PERSON] , представник відповідача Дацюк О.Р. у судове засідання 27.03.2026 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача 27.03.2026 року надійшла заява про розгляд справи 27.03.2026 року без участі позивача та її представника. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 19.03.2026 року позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, що викладені в позовній заяві. Додатково суду пояснила, що позивачу [PERSON] , відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 30.09.2024 року, які є чинними і не оспореними, належить право на дві земельні частки (пай) в розмірі 2,59 га кожна, що перебували в колективній власності КСП «Коритниця», с. Коритниця, Локачинського району Волинської області. А тому, вона має право на виділення даних часток в натурі, в чому їй було відмовлено листами Локачинської селищної ради від 28.08.2025 року. Виділення таких земельних ділянок здійснюється сільськими, селищними або міськими радами. Відтак, саме сільська рада повинна здійснити заходи щодо відновлення права позивача. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 19.03.2026 року пояснила, що не заперечує щодо задоволення позову і виділення позивачу в натурі паїв, які належать їй відповідно до свідоцтв про право на спадщину, однак лише з земель запасу сільської ради, оскільки всі землі КСП "Коритниця" розпайовані. Так, нерозподілені та невитребувані паї, що перебували в колективній вланості КСП «Коритниця», на території колишньої Привітненської сільської ради, відсутні. Виділити земельну частку з цих земель неможливо. Щодо земель запасу та резерву Локачинської селищної ради, то Локачинська селищна рада не заперечує щодо виділення паю в натурі позивачу з цих земель за рішенням суду, однак самостійно цього зробити не може, оскільки на даний час відповідні землі перебувають в оренді, згідно укладених сільською радою договорів з фермерськими господарствами. Свідоцтва про право на спадщину належних позивачу паїв сільською радою не оспорювались. Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Локачинської районної державної адміністрації від 22.01.1997 року № 15 на ім`я [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0064311, відповідно до якого йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Коритниця», с. Коритниця Локачинського району Волинської області, розміром 2,59 в умовних кадастрових гектарах, що зареєстрований 02.06.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 251 (а. с. 4). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.09.2025 року серії НТН 957075, виданого та зареєстрованого в реєстрі за Р №4398 приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильним І.Г. вбачається, що спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , [INFO] .. Спадщина складається з права на земельну частку (пай) у розмірі 2,59 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, що перебуває в колективній КСП «Коритниця», с. Коритниця Локачинського району Волинської області, належного [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ВЛ № 0064311, виданого Локачинською райдержадміністрацією Волинської області 29.01.1997 року на підставі розпорядження Локачинської райдержадміністрації Волинської області № 15 від 22.01.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02.06.1997 року за № 251 (а.с. 5). У зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0064311, що виданий на ім`я [PERSON] , 12.08.2025 року за підписом голови Локачинської селищної ради внесено зміни, зазначено, що право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.09.2025 року серії НТН 957075 (а.с. 4 на звороті). Крім того, судом встановлено, що на підставі розпорядження Локачинської районної державної адміністрації від 22.01.1997 року № 15 на ім`я [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0064494, відповідно до якого їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Коритниця», с. Коритниця Локачинського району Волинської області, розміром 2,59 в умовних кадастрових гектарах, що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 431 (а. с. 5 зворот-6). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.09.2025 року серії НТН 957076, виданого та зареєстрованого в реєстрі за Р №4399 приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Волинської області вбачається, що спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , [INFO] .. Спадщина складається з права на земельну частку (пай) у розмірі 2,59 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, що перебуває в колективній КСП «Коритниця», с. Коритниця Локачинського району Волинської області, належного [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ВЛ № 0064494, виданого Локачинською райдержадміністрацією Волинської області 29.01.1997 року на підставі розпорядження Локачинської райдержадміністрації Волинської області № 15 від 22.01.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №431 (а.с. 6 зворот). У зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0064494, що виданий на ім`я [PERSON] , 12.08.2025 року за підписом голови Локачинської селищної ради внесено зміни, зазначено, що право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.09.2025 року серії НТН 957076 (а.с. 6). З листа Локачинської селищної ради Волинської області від 28.08.2025 року № Б-120 вбачається, що заяву [PERSON] від 12.08.2025 року № Б-120 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розглянуто 21.08.2025 року на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, містобудування та благоустрою територій Локачинської селищної ради. Повідомлено, що на території колишньої Привітненської сільської ради нерозподілені невитребувані земельні частки (паї), за рахунок яких можливо сформувати земельну частку (пай) для передачі власнику, відсутні, а тому її заява на сесії селищної ради не розглядалася. Рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою щодо виділення земельної частки (паю) із земель запасу та резерву Локачинської селищної ради (а.с. 8). З листа Локачинської селищної ради Волинської області від 28.08.2025 року № Б-121 вбачається, що заяву [PERSON] від 12.08.2025 року № Б-121 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розглянуто 21.08.2025 року на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, містобудування та благоустрою територій Локачинської селищної ради. Повідомлено, що на території колишньої Привітненської сільської ради нерозподілені невитребувані земельні частки (паї), за рахунок яких можливо сформувати земельну частку (пай) для передачі власнику, відсутні, а тому її заява на сесії селищної ради не розглядалася. Рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою щодо виділення земельної частки (паю) із земель запасу та резерву Локачинської селищної ради (а.с. 8 зворот). У частині другій статті 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільгосппідприємствам, сільгоспкооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, визначені в Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). У пункті 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно із частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. За змістом частини одинадцятої статті 118 ЗК України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Законом України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», постановами Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 та від 04 лютого 2004 року № 122, спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства і продовольства України та Академії аграрних наук від 04 жовтня 1996 року № 47/172/48, Рекомендаціями по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій, затверджених 15 травня 1992 року Державним комітетом України по земельних ресурсах, Міністерством сільського господарства і продовольства України, Міністерством у справах роздержавлення власності і демонополізації виробництва України встановлено, що з числа земель, які підлягають роздержавленню та приватизації створюється резервний фонд. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. З урахуванням указаних норм, резервний фонд використовується, у тому числі, для надання земельних ділянок особам, які незаконно були позбавлені права на земельну ділянку, до яких відносяться також громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до статті 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Статтею 13 вказаного Закону регламентовано питання використання нерозподілених та невитребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв). Зазначені норми передбачають право осіб, яким належить право на земельну частку (пай), та їх спадкоємцям отримати земельні ділянки в натурі до 01 січня 2028 року. Виділення таких земельних ділянок здійснюється сільськими, селищними або міськими радами. Відтак саме сільська рада повинна здійснити заходи щодо відновлення права позивача. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповіднодо пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Також, згідно ч. 7 ст. 13 Закону України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» у разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель). До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21), а також Верховний Суд у постанові від 03 травня 2023 року у справі № 541/1512/21 (провадження № 61-3067св22). У пункті 10.29 вищезазначеної постанови Велика Палата Верховного Суду вказала, що саме державні органи та органи місцевого самоврядування повинні здійснити таке забезпечення (забезпечення порушеного права позивача на отримання земельної ділянки в натурі) за рахунок земель резервного фонду або земель запасу. Право позивача на земельні частки (пай) встановлено свідоцтвами про право на спадщину, яке має преюдиційне значення, а повноваження щодо реалізації такого права позивача, в силу вимог ст.122 Земельного кодексу України, покладені на сільські, селищні, міські ради. Отже, враховуючи, що позивач [PERSON] успадкувала право на земельні частки (пай), і як спадкоємець має право отримати відповідні земельні ділянки в натурі до 01 січня 2028 року, а виділення таких земельних ділянок здійснюється органами місцевого самоврядування, тому саме селищна рада повинна здійснити заходи щодо відновлення права позивача. Таким чином, позов підлягає до задоволення. Що стосується судових витрат, то згідно ч.1 та п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку із задоволенням позову, враховуючи належні докази по сплаті позивачем судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Outcome: approved