Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] , в особі представника - адвоката Довженка О.В., звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено про те, що позивач є матір`ю [PERSON] . Наразі позивач є пенсіонеркою за віком та єдиним видом її доходу є незначна пенсія, якої їй не вистачає для забезпечення її базових життєвих потреб. Позивач є особою похилого віку, має низку хронічних захворювань, потребує регулярного лікування, придбання медикаментів та оплати медичних послуг. Зазначає, що позивач належним чином виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню до сина, забезпечувала його всім необхідним для розвитку та навчання, сумлінно піклувалась про його добробут, допомагала йому в становленні як особистості та здобутті вищої освіти. Позивач не має інших дітей або близьких родичів здатних надати їй матеріальну допомогу та єдиною особою хто може надати їй матеріальну допомогу є відповідач. Вказує, що відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи та регулярний дохід, проте самостійно допомоги на її утримання не надає та фактично ухиляється від свого обов`язку утримувати непрацездатну матір у зв`язку з чим змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду й довічно. Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 29.01.2026 було задоволено клопотання представника позивача та витребувано від ТУ ДБР у м.Полтава інформацію щодо працевлаштування [PERSON] та довідку про заробітну плату за період з 01 липня 2025 року по день надання відповіді. 23.02.2026 та 27.02.2026 до суду від ТУ ДБР у м.Полтава надійшла витребувана інформація. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково зазначив про те, що позивач намагалася вирішити спір з відповідачем у позасудовому порядку, проте мирним шляхом вирішити спір не вдалося. Відповідач у судовому засіданні зазначив проте, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, не заперечує сплачувати аліменти, але лише на підставі рішення суду. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. Позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС 17.01.1987. Позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , проте 01.07.1993 року шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Запоріжжя від 02.07.2002 року. Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №7903 8494 3939 2923 [PERSON] перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управління ПФУ м.Запоріжжя в Запорізькій області і отримує пенсію за віком, розмір пенсії позивача становить 9 058,66 грн. щомісячно та за період з 01.03.2025 по 31.08.2025 [PERSON] отримала 54 351,96 грн. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання регулюються Сімейним кодексом України (ч.1 ст.2 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 203 СК України встановлено, що дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Судом встановлено, що позивач є особою похилого віку, перебуває на пенсії за віком. Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має низку хронічних захворювань, що підтверджується висновком КП «Приморська центральна районна лікарня Приморської ради Бердянського району Запорізької області» №37 від 05.09.2025 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, медичним висновком ЛКК КП «Приморська центральна районна лікарня Приморської ради Бердянського району Запорізької області» №162 від 25.09.2025, консультативним висновком спеціаліста КП «Приморська центральна районна лікарня Приморської ради Бердянського району Запорізької області» від 25.09.2025, консультативним висновком спеціаліста КП «Приморська центральна районна лікарня Приморської ради Бердянського району Запорізької області» від 04.09.2025, консультативним висновком спеціаліста КП «Приморська центральна районна лікарня Приморської ради Бердянського району Запорізької області» від 16.09.2025, випискою із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Міська лікарня №7» Запорізької міської ради №96 від 19.02.2021 та медичним довідками про проходження діагностичних обстежень та консультацій лікарів, а також витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 04.03.2026 № 52/26/674/В. Таким чином матеріалами справи підтверджується, що позивач [PERSON] є непрацездатною та потребує допомоги сина. В свою чергу відповідач є особою працездатного віку та у судовому засіданні не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання матері у заявленому у позові розмірі. Обставин для звільнення відповідача від обов`язку від утримання матері, передбачених ст.204 СК України, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, аналізуючи вище наведені норми законодавства, повно та всебічно дослідивши обставини справи та перевіривши їх дослідженими судом доказами, враховуючи те, що відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96, враховуючи те, що позов був поданий через «Електронний суд». На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved