Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, мотивуючи позовну заяву тим, що 01.05.2025 року об 11 год. 30 хв. В населеному пункті м. Вінниця по вул. В.Порика, 19, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 2103, д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу СНЕVROLET AVEO, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», а відповідальність [PERSON] не була застрахованою. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2025 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. З метою відшкодування збитків потерпіла звернулася до позивача із заявою про регламентну виплату. На підстві цього було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено Звіт, за яким вартість матеріального збитку склала 26180,93 грн. Також відповідно до ремонтної калькуляції, вартість матеріального збитку склала 24150,52 грн., які вподальшому були виплачені потерпілій особі. Крім того, позивачем було понесено додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 3050,00 грн. Загальний розмір витрат МТСБУ, які підлягають відшкодуванню позивачу склав 27200,52 грн. Оскільки відповідачем не відшкодовано витрати в добровільному порядку, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У визначені судом строки, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, судову кореспонденцію надіслано судом за зареєстрованим місце проживання відповідача: [ADDRESS] . Судова кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки СНЕVROLET AVEO, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 15-16). Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2025 року у справі №127/14203/25 накладено на [PERSON] адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 850,00 грн., а також стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (а.с. 22-23). Дана постанова суду набрала законної сили 03.06.2025 року. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 01.05.2025 року об 11:30 год. по вул. В.Порика, 19 у м. Вінниці [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ, д.н. [NUMBER] , під час руху заднім ходом не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався в безпечності, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки Chevrolet, д.н. [NUMBER] . У результаті зазначеного автомобіль марки Chevrolet отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до ... остаточного рішення суду. Слід зауважити, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, це судове рішення є обов`язковим для суду в частині з`ясування питань чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи даний позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. На що також звернув увагу Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. На момент скоєння зазначеної ДТП відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с. 17). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на момент скоєння зазначеної ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 18-21). 01.05.202 року [PERSON] було подано до Моторно (транспортного) страхового бюро України письмову заяву про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, повідомлення про вказану вище дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 27-29), а також заяву про відшкодування збитків (а.с. 24-25). Відповідно до Звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №25-122 від 24.05.2025 року, складеного оцінювачем ФОП [PERSON] , вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Chevrolet АVЕО, реєстраційний номер [NUMBER] становить 26180,93 грн. (включаючи ПДВ на ремонтні роботи, запасні запчастини, матеріали фарбування 21817,44 грн. (а.с. 31-36). Також згідно з ремонтною калькуляцією №25-122 від 24.05.2025 року, вартість матеріального збитку, завданого потерпілій становить 24150,52 грн. бех урахування ПДВ (а.с. 42-49). Опис пошкоджень транспортного засобу Chevrolet АVЕО міститься в дефектній відомості огляду колісного транспортного засобу (а.с. 37-38). Матеріалами справи підтверджується те, що позивачем було понесено витрати на вказане вище дослідження в розмірі 3050,00 (а.с. 57). Відповідно до наказу Моторно (транспортного) страхового бюро України, Управління фінансів зобов`язано сплатити на рахунок [PERSON] 24150,52 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Юридичному департаменту у випадку неможливості компенсації витрат МТСБУ в добровільному порядку, вчинити заходи відповідно до чинного законодавства (а.с. 52, 53). З платіжного доручення №21658 від 30.06.2025 року вбачається, що Моторно (транспортним) страховим бюро України було здійснено виплату потерпілій [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 24150,52 грн. (а.с. 56). З метою досудового врегулювання спору, позивач направляв відповідачу претензію про відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 27200,52 грн., завданих в результаті ДТП, яка залишена без реагування (а.с. 54-55). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). В зв`язку з цим, суд вважає, що подія яка сталася 24.06.2021 року є страховим випадком. Згідно зі ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вина відповідача у вчиненні ДТП встановлена постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2025 року у справі №127/14203/25 (а.с. 22-23). Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`я та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку. За змістом ч.1 ст. 43 вказаного вище Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламенту виплату на умовах, визначених цим законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-праової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 37 вказаного вище Закону, МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. Матеріалами справи встановлено, що дії відповідача є неправомірними, зокрема було порушено Правила дорожнього руху; є безпосередній причинний зв`язок внаслідок порушення сталося ДТП та пошкодження автомобіля [PERSON] , встановлена вина відповідача, що підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовується страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Враховуючи викладене та сукупність доказів у справі, суд дійшов висновку про те, що вина відповідача у ДТП встановлена, позивачем здійснене страхове відшкодування потерпілому, у зв`язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення з відповідача виплаченої суми страхового відшкодування, а також витрат пов`язаних зі встановленням вартості відновлювального ремонту. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved