Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , згідно якого просив стягнути заборгованість за договором позики № 2343108 у сумі 21700 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.05.2019 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 2343108, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10000 грн строк позики - 29 дні зі сплатою процентів базова процентна ставка за один день користування кредитом 1,7%; акційна ставка або ставка за Програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,02%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту (у випадку виникнення Заборгованості, прострочення кредиту) - 3,00%. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 10.06.2025 між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025. 07.07.2025 між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «Фінансова Компанія «Солвентіс» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025. Згідно з зазначеними договорами факторингу від 10.06.2025 та від 07.07.2025 відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2343108 від 30.05.2019. Ухвалою від 21.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.11.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору. Зазначає, що кредит у сумі 10000 грн був наданий до 28.06.2019 року зі ставкою 1,02% на день, а проценти за 29 днів становлять 2958 грн. Після сплати 3108 грн залишок заборгованості складає 9850 грн. Натомість позивач просить стягнути 21700 грн, у тому числі проценти, нараховані поза межами строку договору. Відповідач вважає такі вимоги безпідставними та такими, що суперечать нормам ЦК України. 29.09.2025 на адресу суду від представника позивача надійшов відзив у якому позивач зазначає, що доводи відзиву є безпідставними, оскільки факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем 10000 грн не заперечується. Також зазнгачає що розрахунок заборгованості у сумі 21700 грн здійснений відповідно до умов договору та підтверджений належними доказами. Позивач вважає вимоги про відмову у стягненні процентів необґрунтованими. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.05.2019 між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 2343108 за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 10000 грн та зобов`язався її повернути через 29 днів зі сплатою відсотків за користування позикою: базова процентна ставка за один день користування кредитом 1,7%; акційна ставка або ставка за Програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,02%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту (у випадку виникнення Заборгованості, прострочення кредиту) - 3,00%. Дата надання кредиту: 30.05.2019, дата повернення кредиту (останній день) 28.06.2019. У матеріалах справи відсутні відомості щодо продовження строку дії договору користування. Відповідно до листа ТОВ «Вей Фор Пей», адресованого 09.09.2025 № 5849-ВП ТОВ «Алекскредит», між ТОВ «Вей Фор Пей» та ТОВ «Алекскредит» було укладеного угоду про надання платіжних послуг з переказу коштів № ВП-220817-1 від 22.08.17. Відповідно до зазначеної угоди було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Алекскредит»: 30.05.2019 на суму 10000 грн, маска картки [NUMBER] , код авторизації 272695, номер транзакції в системі WayforPay 28807271487940638626689882229513. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 2343108 від 30.05.2019, проведеним ТОВ «Лінеура Україна» за період із 30.05.2019 по 14.08.2019, заборгованість [PERSON] станом на 06.06.2025 складає 20100 грн. 10.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» укладено договір факторингу № АК-10/06/2025 за умовами якого ТОВ «Алекскредит» відступило Товариством з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» належне йому право грошових вимог за вищевказаним кредитним договором до відповідача. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги). 07.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю Товариством з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» укладено договір факторингу № ДФ-07072025 за умовами якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Секвоя Капітал» відступило позивачеві належне йому право грошових вимог за вищевказаним кредитним договором до відповідача. Згідно з реєстром заборгованості до договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 2343108 в розмір 21700 грн. Відповідач порушив умови вищевказаного договору позики і тому має заборгованість в розмірі 21700 грн, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 10000 грн, заборгованості за відсотками 11700 грн. Також відповідно до розрахунку заборгованості відповідач сплатив в рахунок погашення заборгованості 3108 грн за вищевказаним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; - зміна умов зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Щодо відзиву та відповіді на нього суд зазначає, що доводи відповідача є обґрунтованими. Подані позивачем докази підтверджують факт укладення договору та перерахування коштів, що свідчить про наявність кредитних правовідносин. Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає, що не виконання відповідачем умов кредитного договору порушило право позивача на повернення кредитних коштів, яке підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту по кредитному договору № 2343108 від 30.05.2019. Заявляючи вимогу про стягнення відсотків у сумі 11700 грн позивачем та первісним кредитором ТОВ «Алекскредит» обрахувало їх станом на 14.08.2019 . Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 (справа № 14-10цс18). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по зазначеному кредитному договору. Як встановлено з матеріалів справи, строк кредитування був погоджений сторонами та становив на 29 дні з 30.05.2019 по 28.06.2019 Доказів того, що позичальник в подальшому після 28.06.2019 ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, відповідно до умов договору, базова процентна ставка за один день користування кредитом 1,7%; акційна ставка або ставка за Програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,02%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту - 3,00%. Також суд враховує що відповідачем було частково погашено кредит 28.06.2019 у сумі 2958 грн у рахунок погашення відсотків. Здійснюючи розрахунок заборгованості за кредитним договором суд виходить з такого. У період з 30.05.2019 по 28.06.2019 розмір нарахованих процентів, які мала сплачувати відповідач, становив 2958 грн (10000*1,02%*29), які відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем було сплачено. Також встановлено судом, відповідно до розрахунку заборгованості відповідач 28.06.2019 сплатив 150 грн які позивачем було внесено в рахунок продовження дії договору. Тоді як умовами договору не визначені суми які повинен сплачувати відповідач для пролонгації договору. Крім цього відповідно до п. 4.2 кредитного договору сплата зобов`язання/заборгованості за договором здійснюється в наступному порядку у відповідності до суми кредиту: першу чергу сума Прострочених процентів; - у другу чергу прострочена до повернення Основна сума кредиту; - у третю чергу сума нарахованих процентів за користування кредитом; - у четверту чергу Основна сума кредиту; - у п`яту чергу сума нарахованої неустойки (пені, штрафу) у випадку порушення умов Договору. Отже сплачену суму в розмірі 150 грн потрібно зарахувати в погашення за тілом кредиту. Отже, за кредитним договором підлягає стягненню загальна сума у розмірі 9850 грн, яка складається з тіла кредиту 9850 грн. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн., адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Отже з урахуванням критеріїв розумності, обґрунтованості та справедливості, суд вважає, що зазначена представником позивача сума гонорару є неспівмірною зі складністю справи. Так, ця справа є малозначною, розглядалась у спрощеному позовному провадженні, позовна заява є типовою. За таких обставин, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог: 9850/21700 х 100 = 45,39% або 1099,52 грн (2422,40х 45,39 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial