Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути із відповідачки на його користь заборгованість у сумі 149279,42 гривень та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.03.2023 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2002127770801, на підставі якого відповідач отримала кредит у сумі 30000,00 гривень. Крім цього, 24.05.2023 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1011921284, на підставі якого відповідач отримала від позивача кредит у сумі 40000,00 гривень. Також, 10.09.2023 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1012812011, на підставі якого відповідач отримала від позивача кредит у сумі 47400,00 гривень. Вказує, що відповідачка не виконує свої зобов`язання належним чином за вказаними Договорами і станом на 03.07.2025 у неї перед банком виникла заборгованість по кредитному договору №2002127770801 від 07.03.2023 у розмірі 44192,82 грн., з яких: 29899,23 грн. - заборгованість за кредитом; 14293,59 грн. - заборгованість за процентами, по кредитному договору №1011921284 від 24.05.2023 у розмірі 48609,18 грн., з яких: 24666,66 грн. - заборгованість за кредитом; 2,64 грн. - заборгованість за процентами; 23939,88 грн. - заборгованість за комісією та по кредитному договору №1012812011 від 10.09.2023 у розмірі 56477,42 грн., з яких: 34505,61 грн. - заборгованість за кредитом; 4,31 грн. - заборгованість за процентами; 21967,50 грн. - заборгованість за комісією. На даний час відповідачка надалі продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за Договорами не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Перший Український Міжнародний Банк», у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 149279,42 гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив справу слухати без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач повторно не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, своїх заперечень та відзиву на позов не подала. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе завершити розгляд справи за відсутності відповідачки, яка належним чином повідомлена про розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явилася, не повідомила причини неявки, не подала відзиву, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 07.03.2023 між АТ «Першим Українським Міжнародним Банком» та [PERSON] було підписано заяву про приєднання №2002127770801 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На підставі кредитного договору [PERSON] було видано кредит у вигляді кредитного ліміту на суму 30000,00 гривень з розміром процентної ставки 35,88 % річних. У Заяві про приєднання зазначено, що «підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджую, що приймаю Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, та і послуг, що можуть бути надані мені в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджуюся з тим, що обрати будь які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку)…». В розділі «Підтвердження та Запевнення» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в п. 2 вказується, що «підписанням цієї Заяви я надаю, крім викладених в ДКБО, наступні підтвердження та запевнення, що ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодний: всі умови ДКБО мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення». Відповідно до заяви № 2002127770801 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 07.03.2023 описаних вище, з умовами яких погодилася відповідачка, про що свідчить наявність її власноручного підпису в ній, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, тощо. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «ПУМБ» свої зобов`язання по кредитному договору № 2002127770801 від 07.03.2023 перед відповідачем виконав, що підтверджується випискою з особового рахунку. Крім цього, 24.05.2023 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було підписано заяву про приєднання № 1011921284 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На підставі кредитного договору [PERSON] було видано кредит у вигляді кредитного ліміту на суму 40000,00 гривень, строком 24 місяців, з розміром процентної ставки 0,01 % річних та сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості за ставкою 3,99 % в місяць. У Заяві про приєднання зазначено, що «підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджую, що приймаю Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, та і послуг, що можуть бути надані мені в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджуюся з тим, що обрати будь які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку)». В розділі «Підтвердження та Запевнення» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в п.п. 1,2 вказується, ця заява має новаційний характер і в результаті приєднання до ДКБО, дія Договорів на відкриття та обслуговування карткових рахунків, Договорів карткового рахунку, які раніше були укладені між ним та Банком припиняються на підставі ст. 604 ЦК України, ознайомлений з ДКБО, тарифами Банку та цілком згодний, всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують пояснень. Відповідно до заяви № 1011921284 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 24.05.2023 описаних вище, з умовами яких погодилася відповідачка, про що свідчить наявність підписання останньою власноручним підписом, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, тощо. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «ПУМБ» свої зобов`язання по кредитному договору № 1011921284 від 24.05.2023 перед відповідачем виконав, що підтверджується випискою особового рахунку та платіжною інструкцією № TR.65370852.87935.25578 від 24.05.2023. Окрім цього, 10.09.2023 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було підписано заяву про приєднання № 1012812011 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. На підставі кредитного договору [PERSON] було видано кредит у вигляді кредитного ліміту на суму 47400,00 гривень, строком 24 місяців, з розміром процентної ставки 0,01 % річних та сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості за ставкою 2,99 % в місяць. У Заяві про приєднання зазначено, що «підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджую, що приймаю Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, та і послуг, що можуть бути надані мені в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджуюся з тим, що обрати будь які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку)». В розділі «Підтвердження та Запевнення» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в п.п. 1,2 вказується, ця заява має новаційний характер і в результаті приєднання до ДКБО, дія Договорів на відкриття та обслуговування карткових рахунків, Договорів карткового рахунку, які раніше були укладені між ним та Банком припиняються на підставі ст. 604 ЦК України, ознайомлений з ДКБО, тарифами Банку та цілком згодний, всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують пояснень. Відповідно до заяви № 1012812011 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 10.09.2023 описаних вище, з умовами яких погодилася відповідачка, про що свідчить наявність підписання останньою власноручним підписом, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, тощо. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «ПУМБ» свої зобов`язання по кредитному договору № 1012812011 від 10.09.2023 перед відповідачем виконав, що підтверджується випискою особового рахунку та платіжною інструкцією № TR.70901894.46414.25578 від 10.09.2023. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). Таким чином, підписавши заяви відповідачка підтвердила, що вона в повній мірі ознайомилася з умовами отримання кредиту, розміром процентів та іншими платежами за користування кредитними коштами. Отже, зі змісту договору №2002127770801 від 07.03.2023, договору № 1011921284 від 24.05.2023 та договору №1012812011 від 10.09.2023 вбачається, що в них визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, а відтак є належною підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін Відповідачка належно не виконує свої зобов`язання за вказаними Договорами і станом на 03.07.2025 у неї перед банком виникла заборгованість по кредитному договору №2002127770801 від 07.03.2023 у розмірі 44192,82 грн., з яких: 29899,23 грн. - заборгованість за кредитом; 14293,59 грн. - заборгованість за процентами, по кредитному договору №1011921284 від 24.05.2023 у розмірі 48609,18 грн., з яких: 24666,66 грн. - заборгованість за кредитом; 2,64 грн. - заборгованість за процентами; 23939,88 грн. - заборгованість за комісією та по кредитному договору №1012812011 від 10.09.2023 у розмірі 56477,42 грн., з яких: 34505,61 грн. - заборгованість за кредитом; 4,31 грн. - заборгованість за процентами; 21967,50 грн. - заборгованість за комісією, що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості та виписками. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті530,631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У свою чергу, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Загальна сума заборгованості відповідача на момент подання позовної заяви за кредитним договором №2002127770801 від 07.03.2023, №1011921284 від 24.05.2023 та №1012812011 від 10.09.2023 становить 149279,42 гривень. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, заперечень проти позову відповідачка не надала, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, відповідачкою жодним чином спростовано не було. Крім цього, доказів на підтвердження чи спростування обставини щодо не укладення договорів матеріали справи не містять, відповідачкою таких не надано, що в силу положень статей 12,81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Зважаючи на встановлену статтею 204 ЦК України і не спростовану при вирішенні цієї справи в порядку статті 215 ЦК України презумпцію правомірності укладення зазначених договорів, останні у розумінні статей 11, 509 ЦК України є належними підставами для виникнення та існування обумовлених такими договорами прав і обов`язків сторін. Згідно з ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до приписів ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до переконання, що відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором №2002127770801 від 07.03.2023, №1011921284 від 24.05.2023 та №1012812011 від 10.09.2023, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за вищевказаними кредитними договорами у загальному розмірі 149279,42 гривень є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позову судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved