Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Адвокат Козар М.В. ,який діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що сторони уклали юридичний шлюб 05 черпня 2020 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Заболоттівською селищної ради Ковельського району Волинської області , актовий запис №11. Спільних дітей немає. Сімейне життя не склалось ,а отже з жовтня 2025 року сторони припинили подружні стосунки внаслідок зникнення кохання та взаєморозуміння між ними.Кожен з них проживає окремо своїм життям.Спільне господарство не ведуть,спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, оскільки шлюб носить лише формальний характер,що суперечить її інтересам. Ухвалою суду від 25 лютого 2026 року відкрито провадження у справі. У позовній заяві представник позивача просить розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримують. Крім того, позивач категорично заперечує примирення із відповідачкою. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не клопотала про відкладення розгляду справи, хоча сповіщена про дату, час та місце судового засідання, що підтверджено даними Укрпошти Трекінг R 067109795744. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку задовольнити позов. За нормами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Установлено та стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно 07 липня 2020 року Ратнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів) ,що між [PERSON] та [PERSON] 05 червня 2020 року укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Заболоттівської селищної ради Ратнівського району Волинської області, актовий запис №11. Із заяви позивача слідує, що шлюбні відносини з відповідачкою на даний час фактично припинені, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву на позов, заперечень не скористалася, а тому у суду немає підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу, а отже відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За приписами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При цьому, суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 1331,2 грн.

Outcome: approved