Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 11.09.2025 на адресу Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов позов Комунального підприємства «Чернівціводоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за послуги централізованого водопостачання та водовідведення у якому позивач просить суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість по платі за послуги у сумі 7 347 грн 62 коп, а також судові витрати у справі. В позові посилається на те, що відповідач є абонентом КП «Чернівціводоканал» та КП «Чернівціводоканал» надає послуги водопостачання і водовідведення в квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу. Відповідно до ч.1 ст.12, ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, який вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. 01.05.2022 на офіційному веб-сайті КП «Чернівціводоканал» опубліковано публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для споживачів власників (співвласників, користувачів) житлових та нежитлових приміщень, інших об`єктів нерухомого майна в багатоквартирному будинку, а також для власників (користувачів) індивідуальних (садибних) будинків. Посилається на те, що у зв`язку з тим, що договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі сторони, що приєднується (споживачем), для виникнення правовідносин з надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів, ніж публікація договору та відсутність заперечень з іншої сторони (висновок Верховного суду у постанові від 11.11.2019 у справі №646/834/17). Зазначає, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі вносив платежі за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, а також послуги за абонентське обслуговування. В результаті систематичної несплати за надані послуги, за період з 01.04.2017 до 31.05.2025 у відповідача станом на 25.07.2025 виникла заборгованість перед КП «Чернівціводоканал» в сумі 7 347 грн 62 коп, що підтверджується розрахунком за користування послугами централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Щодо строку за який стягується заборгованість і позовної давності, посилається на карантин, який введений з 12 березня 2020 року та воєнний стан з 24 лютого 2022 року. 30.03.2026 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що заборгованість утворилася внаслідок систематичної несплати за надані послуги за період з 01.04.2017 до 31.05.2025, однак відповідач став власником квартири лише 09.12.2024. Договір купівлі-продажу не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну. Вказує, що діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Позовна заява Комунального підприємства «Чернівціводоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за послуги централізованого водопостачання та водовідведення отримана судом 11.09.2025 і того ж дня передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2025. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 11.09.2025, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача у справі, на виконання вимог частин 6, 7 ст. 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 30 вересня 2025 року, про що повідомлено сторони. У зв`язку із неявкою відповідача судове засідання у справі відкладене на 07.10.2025. 07.10.2025 судом ухвалено заочне рішення у справі. 16.03.2026 на адресу суду надійшла заява про перегляд заочного рішення у справі, яка задоволена ухвалою суду від 23.03.2026. Вказане вище заочне рішення суду у справі скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін на 31 березня 2026 року. У судове засідання, представник позивача Мандабура С.В. не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 30.03.2026 подав до суду заяву у якій підтримав позовні вимоги та просив розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача, адвокат Воробець А.В. скерував заяву у якій просив розгляд справи провести за їх відсутності, підтримав доводи у відзиві та просив відмовити у задоволенні позову. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 223 ЦПК України). За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, доходжу таких висновків. Фактичні обставини встановлені судом. Суд встановив, що Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької обласної ради №30 від 15.02.1995 визначено, що саме КП «Чернівціводоканал» надає абонентам послуги по водопостачанню та водовідведенню. Цим же рішенням визначені норми водопостачання та водовідведення для населення. Позивач долучає Наказ КП «Чернівціводоканал» № 107 від 29.04.2022 про укладення договорів про надання послуг з централізованого водовідведення зі споживачами КП «Чернівціводоканал» за моделями організації договірних відносин. Також у матеріалах справи наявний Наказ КП «Чернівціводоканал» № 165 від 30.06.2023 про затвердження плати за абонентське обслуговування для споживачів КП «Чернівціводоканал» та додаток до нього у якому зазначений розрахунок розміру плати за абонентське обслуговування КП «Чернівціводоканал», Калькуляція вартості плати за абонентське обслуговування з 01.08.2023. Позивач вказує, що 01.05.2022 КП «Чернівціводоканал» оприлюднило на своєму веб-сайті публічну оферту про укладення індивідуального договору приєднання, яка передбачає автоматичне приєднання споживача у разі фактичного користування послугами та відсутності заперечень. До матеріалів справи долучає Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. У матеріалах справи містяться Тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по КП «Чернівціводоканал». Відповідно до розрахунку суми заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.04.2017 до 31.05.2025 за особовим рахунком № [NUMBER] наявна заборгованість у розмірі 7 347 грн 62 коп, яка складається з: 4 984,53 грн плата за водопостачання; 411,28 грн абонплата за водопостачання; 2 759,45 грн плата за водовідведення; 411,28 грн абонплата за водовідведення. Коригування 1 218,92 грн. Також суд встановив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 421137400 від 04.04.2025 за [PERSON] 09.12.2024 зареєстровано право власності на майно за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 6508, посвідченого 09.12.2024 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В. Відповідача разом із заявою про перегляд заочного рішення суду долучає копію договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] щодо нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений 09.12.2024 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 6508. Тобто реєстрація права власності на вказане майно за відповідачем відбулась 09.12.2024 Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Вирішуючи заявлені позовні вимоги на підставі досліджених судом доказів, суд враховує таке. Законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 1ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до ст.9 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», встановлені права та обов`язки споживачів, зокрема обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно з частинами 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької обласної ради народних депутатів №30 від 15.02.1995 року визначено, що саме КП «Чернівціводоканал» надає абонентам послуги по водопостачанню та водовідведенню. Для виникнення правовідносин між сторонами не потрібно інших доказів, ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони. Відповідні правові висновки викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, провадження № 61-33084сво18, яка не відступила від висновків, зроблених Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 лютого 2018 року, справа № 641/2634/16-ц, провадження № 61-4824св18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 грудня 2018 року справа № 641/533/17, провадження № 61-18779св18. Також вказані висновки підтримано у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 639/7978/15-ц, провадження № 61-20192 св 18; у справі № 641/2630/16-ц, провадження № 61-21120 св 18. У правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17 зазначено, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс 15 та яка підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) вказано, що відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих споживачем житлово-комунальних послуг. Договір розміщено на веб-сайті КП «Чернівціводоканал» - «Сторінка споживача»- «Публічний індивідуальний договір приєднання», у вільному доступі та у спосіб, що забезпечує ознайомлення зі змістом цього Договору кожної особи, що отримує та звертається до КП «Чернівціводоканал» для отримання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - https://vodokanal.cv.ua/typovi-dogovory. КП «Чернівціводоканал» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим КП «Чернівціводоканал» щомісячно нараховувало плату за надані послуги з постачання централізованого водопостачання та водовідведення, однак кошти за вказані послуги не надходили внаслідок чого виникла заборгованість за адресою наданих послуг ( [ADDRESS] ). Позивач посилається на проведений ним розрахунок заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, що за адресою: [ADDRESS] . Нарахування за спожиті послуги здійснювалось відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 та Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року №690. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування», розмір плати за абонентське обслуговування не залежить від кількості комунальних послуг, що надаються одним виконавцем абонентові, у рахунках на оплату послуги з водопостачання та водовідведення виставляється як окремий платіж. Нараховується у фіксованому розмірі на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців у квартирі. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що відповідач звертався до позивача із заявою про відмову від отримання послуг з надання централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також доказів на підтвердження внесення плати за отримані послуги. Також відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту неотримання наданих послуг або ж доказів отримання їх неналежної якості. Доказів того, що позивач не виконує свої обов`язки за адресою відповідача суду теж не надано. Однак у розрахунку заборгованості зазначено про те, що така заборгованість утворилася внаслідок систематичної несплати за надані послуги за період з 01.04.2017 до 31.05.2025. Як встановив суд [PERSON] є власником квартири куди надавалися послуги та абонентом лише з 09.12.2024, коли придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого 09.12.2024 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 6508. З викладеного випливає, що відповідач не був щонайменше з 01.04.2017 до 09.12.2024 власником квартири за адресою: [ADDRESS] , а тому суд не погоджується із доводами позивача про те, що [PERSON] має нести тягар утримання цього нерухомого майна у цей спірний період. З наданих позивачем доказів судом не встановлено, що відповідач у вказаний спірний період був власником квартири, а тому має нести тягар утримання цього нерухомого майна; не встановлено, що він проживав у цій квартирі та користувався послугами водопостачання та водовідведення, мав обов`язок подати відповідну заяви позивачу про свою тимчасову відсутність та заяву про опломбування запірних вентилів на вводі в квартиру, а також не бажання користування послугами водопостачання та водовідведення. Власником квартири куди надавалися послуги позивачем до 09.12.2024, а відтак, і споживачем житлово-комунальних послуг, була [PERSON] , [INFO] та саме вона, відповідно до укладеного договору дарування Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тобто споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19. Договір купівлі-продажу від 09.12.2024, згідно з яким відповідач став власником квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника, а навпаки у п. 3.1 цього Договору сторони передбачили, що продавець зобов`язується звільнити квартиру та на момент звільнення квартири сплатити комунальні послуги в тому числі за водопостачання. Таким чином, оскільки суд встановив, що відповідач [PERSON] набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , лише 09.12.2024, в такому випадку заборгованість за оплату наданих житлово-комунальних послуг необхідно рахувати саме з моменту набуття права власності. З проведеного позивачем розрахунку заборгованості у період з грудня 2024 року до 31 травня 2025 року сума заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , становить 721 грн 37 коп та складається з: 366,29 грн плата за водопостачання; 75,36 грн абонплата за водопостачання; 204,36 грн плата за водовідведення; 75,36 грн абонплата за водовідведення. Висновки суду. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача КП «Чернівціводоканал» заборгованість за водопостачання та водовідведення, що утворилася у період з 09.12.2024 до 31.05.2025, тобто в розмірі 721,37 грн. В іншій частині позовних вимог, щодо заборгованість яка виникла до набуття права власності відповідачем суд відмовляє. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог на 9,82 % (721,37 х 100 / 7347,62), згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 297 грн 35 коп (3028 х 9,82 %). На підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. ст.ст. 11, 509, 526, 530, 625, 901 ЦК України,

Outcome: partial