Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Заявник [PERSON] в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з заявою про оголошення померлим свого чоловіка - [PERSON] . Обґрунтовуючи заяву, вказала що її чоловік та батько їх малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , стрілець 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, зник безвісти 25 грудня 2022 року в районі виконання бойових завдань біля н.п. Площанка (Луганська обл.). Заходи, які заявниця вжила для з`ясування долі чоловіка, не призвели до результату. Вважаючи, що письмовими доказами в достатній мірі підтверджується факт смерті чоловіка, просить суд оголосити громадянина України [PERSON] , [INFO] , уроженця с. Тарасівка Звенигородського району Черкаської області, померлим (загиблим) під час виконання військового обов`язку по захисту держави України під час здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та пов`язаних із захистом Батьківщини, визначивши місце смерті в районі н.п. Площанка, Луганська область, Україна, визначивши вірогідну дату смерті [INFO] . Ухвалою від 19 листопада 2025 року відкрито провадження у справі. 02 грудня 2025 року заінтересованою особою - Міністерством оборони України через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" подано пояснення, за змістом яких представник заінтересованої особи звертає увагу суду на необхідність застосування часових характеристик ведення бойових дій в районі н. п. Площанка, Луганська область, та врахувати їх при вирішенні справи, зазначає про необхідність залучення до участі у справі інших заінтересованих осіб - родичів першого ступеню споріднення та [INFO] , оскільки рішення у справі може вплинути на їх права та обов`язки. Справу просили розглядати без їх участі, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Ухвалою від 03 грудня 2025 року задоволено клопотання Міністерства оборони України, витребувано у Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію про наявність актових записів щодо батьків, братів/сестер, дружини та дітей у [PERSON] , [INFO] , залучено до участі у справі як заінтересовану особу [INFO] В судове засідання представники заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] , не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. В судове засідання представники заінтересованої особи - Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. В судове засідання представники заінтересованої особи - [INFO] не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Неявка сторін в даному випадку не перешкоджає виконанню завдань судового засідання. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат Хомік Є.М. в судове засідання також не з`явились, але надали до суду заяву в якій просили справу розглянути за їх відсутності, свої вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 18.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 178 зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Прізвища подружжя після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з Витягу з державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження №00056356402, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого повторно, [PERSON] померла [INFO] у місті Звенигородка Черкаської області. [PERSON] помер [INFO] на території Російської Федерації, про що Талдомським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області зареєстрований актовий запис №682, видане свідоцтво про смерть [NUMBER] . Рішенням Покровського міського суду Дніпропетровської області від 26 січня 2026 року по справі №184/1501/25 встановлено, що [PERSON] , громадянин України, [INFO] , помер [INFO] у селищі міського типу Вербілки Талдомського району Московської області, російської федерації. Таким чином, судом з`ясовано коло осіб, на права та обов`язки яких може вплинути судове рішення та встановлено, що родичі першого ступеню споріднення [PERSON] , окрім заявниці та малолітньої дитини подружжя, відсутні. Згідно зі Сповіщенням сім`ї № 7 від 02.01.2023 року, [PERSON] , [INFO] , стрілець 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, зник безвісти 25 грудня 2022 року в районі виконання бойових завдань біля н.п. Площанка (Луганська обл.). Відповідно до Акту службового розслідування, затвердженого наказом командира військової частини [NUMBER] від 06.02.2023 №41, [PERSON] о 13:00 25.12.2022 в зоні ведення бойових дій в районі населеного пункту Площанка Луганської області, внаслідок артилерійського обстрілу отримав поранення, несумісне з життям. В Акті службового розслідування також вказано, що евакуювати тіло загиблого [PERSON] не виявилося можливим у зв`язку з постійними обстрілами та тим, що місце перебування тіла в короткий термін було зайнято окупаційними військами противника. Таким чином, як зазначено в Акті, смерть солдата [PERSON] відбулася під час виконання обов`язків військової служби, а саме: виконання бойового завдання в зоні ведення бойових дій, пов`язана із захистом Батьківщини. Смерть солдата [PERSON] не пов`язана з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, тілесні ушкодження не спричинені собі навмисно. Згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] від 13.02.2023 за №44, [PERSON] вважається зниклим без безвісти з 25 грудня 2022 року. Відомості про статус [PERSON] як зниклого безвісти за особливих обставин внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Витяг №20250418-3371 від 18.04.2025). За заявою [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 12022250360001059 від 30.12.2022, порушеного за ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується відповідним Виягом з ЄРДР, наявним у матеріалах справи. Старшим слідчим -криміналістом СУ ГУНП в Луганській області капітаном поліції Харківською Я.М. відповідною постановою від 31.10.2025 надано дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування, з метою долучення копій матеріалів для розгляду справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньої чи оголошення її померлою [INFO] . З матеріалів кримінального провадження № 12022250360001059 від 30.12.2022, а саме протоколу допиту свідка [PERSON] від 04.10.2025 року вбачається, що свідок проходив військову службу у складі військової частини [NUMBER] , проходив службу разом з [PERSON] 25.12.2022 року приблизно о 13 годині свідок, інші військовослужбовці, разом із [PERSON] виконували бойове завдання, в цей час почався артилерійський обстріл зі сторони противника. Свідок втратив свідомість, а прийшовши до тями помітив [PERSON] без ознак життя, він був вбитий. [PERSON] , як засвідчує свідок, отримав осколкове поранення голови, в результаті чого його голова була розтрощена. Евакуювати тіло [PERSON] не було змоги, так як відбувалися щільні обстріли. Свідок переконаний, що [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання. З матеріалів кримінального провадження № 12022250360001059 від 30.12.2022, а саме протоколу допиту свідка [PERSON] від 29.10.2025 року вбачається, що він проходив службу в районі населеного пунку Площанка Луганської області, 25.12.2022 познайомився з [PERSON] , який в той же день зник безвісти. [PERSON] перебував в укритті разом з [PERSON] , біля укриття влучив снаряд, від якого уламок влучив в голову [PERSON] . Відповідно до листа від 10.12.2025 року за №34.7-зв-10407 Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України в межах компетенції опрацьовано адвокатський запит адвоката Хомік Є.М. та повідомлено: що Об`єднаний центр створює і веде облік оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, та незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України, здійснює координацію заходів щодо пошуку, звільнення таких категорій осіб. В Об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення військовослужбовця [PERSON] . Під час взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями фактичні дані про місцезнаходження [PERSON] , перебування його у полоні держави-агресора тощо Об`єднаним центром не отримувались. Згідно з листом Шевченківськлї сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 05.12.2025 № 01-07/1219 у відповідь на адвокатський запит адвоката Хомік Є.М. повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований по [ADDRESS] , але в даний час за вказаною адресою не проживає, місце перебування його не відоме. З період з 25 грудня 2022 року по час надання відповіді за місцем реєстрації не з`являвся. Заявниця також повідомляє суд, що у одному з телеграм-каналів Ищи хохла-груз 200, побачила фото документів свого чоловіка [PERSON] , а саме: посвідчення водія. Заявниця звернулася до адміністратора цього каналу з запитанням, чи живий її чоловік, на що отримала відповідь По нашим данньім он погиб. Проте судом відповідні скріншоти (знімки екрану) відхиляються, оскільки вони не є доказами у розумінні ст. 76 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України). Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Дана позиція визначена в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2024 року у справі №686/9938/23. У даній справі суд констатує, що для вирішення заяви необхідно не лише визначити, чи можливо зробити вірогідне припущення про смерть фізичної особи, а і визначити, чи не подана заява передчасно. 11.12.2024 Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/11021/22 надала висновки щодо застосування норм права, які регламентують дані правовідносини, а саме: У п. 62 зазначеної постанови вказано: Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. У п. 81 зазначеної постанови Велика Палата Верховного Суду виснує, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість У п. 82 зазначеної постанови вказано: Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року N 309. У п. 83 зазначеної постанови Верховний Суд вказує -у цьому Наказі N 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. У п. 84 зазначеної постанови Верховний Суд вказує - отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу N 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Отже, потрібно визначити часові характеристики ведення бойових дій в районі н. п. Площанка, Луганська область та врахувати їх при вирішенні справи. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року N 309, бойові дії у с. Площанка Красноріченської селищної територіальної громади Луганської області розпочато 24 лютого 2022 року, дата припинення можливості бойових дій - 01 березня 2022 року. Із заявою про оголошення чоловіка померлим заявниця звернулася 14 листопада 2025 року, тобто після спливу визначеного статтею 46 ЦК України як скороченого, так і повного строку. Вирішуючи заявлені вимоги, суд враховує, що саме у зв`язку з відсутністю тіла чоловіка заявниці та неможливістю складення закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою документа встановленої форми про смерть, відсутністю рішення суду про встановлення факту смерті (про оголошення його померлим), [PERSON] облікований як безвісно відсутній військовослужбовець. Тривала невизначеність щодо долі зниклого родича є формою душевних страждань, що може бути порушенням статті 3 Конвенції (Заборона катування), та є серйозним втручанням у сімейне життя, що захищається статтею 8 (Право на повагу до приватного і сімейного життя). Як вбачається з матеріалів справи, існує висока вірогідність того, що [PERSON] загинув у бою ще [INFO] . За три роки жодних відомостей про його ймовірне місце перебування дружина (заявниця по справі) не має. Відомостей про можливу появу [PERSON] , його перебування у полоні, матеріали справи не містять. Відповідно, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] , поданої в її інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] . Суд наголошує, що згідно зі статтею 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Якщо виявиться, що фізична особа, яка була оголошена померлою, є живою, це потягне за собою певні правові наслідки, визначені у статті 48 ЦК України. Відповідно до цієї статті якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Суд зазначає, що обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склались. Суд вважає обсяг вмотивування судового рішення є достатнім для його прийняття. На підставі викладеного,

Outcome: approved