Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що з 10 жовтня 1998 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейні цінності. Подружні відносини припинені. Тому, просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 06 лютого 2026 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідачем до суду подано відзив в якому просить розірвати шлюб, оскільки із позивачем не проживають як сім`я. Шлюб носить формальний характер. Наразі, подружжя протягом чотирьох років мешкають у різних країнах. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 10 жовтня 1998 року у Великоновосілківському районному відділі реєстрації актів громадського стану Донецької області, актовий запис № 47, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.16/. На час розгляду справи шлюбні стосунки між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позивачка не бажає зберегти шлюб. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 141 СК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору, сплаченого останньою за подачу позову до суду в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved