Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

08 січня 2026 року позивач Фізична особа-підприємець « [PERSON] » звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа ТДВ «АТП16363» про відшкодування збитків в порядку регресу,згідно якої просив суд відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі франшизи а саме 2 600,00 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено що між ПрАТ «СК «ВУСО» та AT «Перший Український Міжнародний банк» було укладено Договір страхування наземного транспорту №21188027-02-51-01 від 05,09,2023 р. (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням забезпеченого транспортного засобу «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] ».У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.Відповідно до змісту постанови Сихівського районного суду м. Львів від 22 серпня 2024 року по справі № 464/5259/24, було встановлено що: 23.07.2024 11-20 год. на перехресті вул. Бузкова вул. Зелена, неподалік будинку №196 на вул. Зелена у м. Львові, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Volvo», р.н. [NUMBER] , з напівпричепом «Schmitz», р.н. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , який рухався позаду, завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху. [PERSON] в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнав повністю.Потерпіла особа від вищезазначеної (власник автомобіля «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] ») звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування.24.07.2024 співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено огляд транспортного засобу «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] » щодо пошкоджень, завданих внаслідок ДТП від 23.07.2024 та складено акт (протокол) огляду транспортного засобу - заява на виплату, фото-таблицю пошкоджень. Згідно рахунку-фактури №13008 від 08.08.2024 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] » склала 47 199,80 грн.Факт ДТП від 23.07.2024 визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховими актами №2382694-1 від 14.08.2024.Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору № 21188027-02-51-01 від 05.09.2023, на підставі страхового акту № 2382694-1, на виконання вимог Закону України «Про страхування» (надалі - ЗУ «Про страхування» №1909-ІХ в редакції, чинній з 01.01.2024) та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи (через автосервіс) у сумі 47 199,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування №47934 від 14.08.2024.Згідно страхового акту №2382694-1 від 14.08.2024 сума страхового відшкодування у загальній сумі 47 199,80 грн., перерахована на рахунок СТО ТЗОВ «ІЛТА ЛЬВІВ», де відбувався відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] ».Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 47 199,80 грн.Цивільно-правова відповідальність власника (користувача) автомобіля «Volvo», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «Schmitz», д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована за полісом ОСЦПВ ЕР № 217690409 та №218928191 в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Страховик ОСЦПВ визнав подію страховим випадком та перерахував ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування у розмірі 5 876,15 грн., з утриманням франшизи 2 600,00 грн., що підтверджується листом/рішенням страховика та платіжним дорученням. Таким чином, ПрАТ «СК «ВУСО» фактично понесло витрати на відновлення пошкодженого ТЗ у сумі 25 090,69 грн., з яких страховиком ОСЦПВ відшкодовано 5 876,15 грн., а сума франшизи 2 600,00 грн., залишилась невідшкодованою та підлягає компенсуванню Відповідачем. Враховуючи, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.07.2024 є Відповідач - [PERSON] та внаслідок вказаної ДТП спричинена матеріальна шкода, Позивач набув право зворотної вимога до Відповідача у розмірі франшизи у сумі 2 600,00 грн. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 16 лютого 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Фізичної особи-підприємця « [PERSON] » до [PERSON] , третя особа: ТДВ «АТП16363» про відшкодування збитків в порядку регресу. 07 березня 2026 року від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, згідно яких просила суд врахувати пояснення третьої особи та частково задовільнити позовні вимоги;стягнути з Відповідача - [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) на користь Позивача - ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) завдані збитки в порядку регресу у розмірі: 2 600,00 грн.;стягнути з Відповідача - [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) на користь Позивача - ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір у розмірі 1 211,00 грн.;стягнути з Відповідача - [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) на користь Позивача - ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позицію викладену у письмових поясненнях третьої особи та не заперечував щодо часткового задоволення позову. Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позицію викладену у письмових поясненнях. Згідно вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності нез?явившихся сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 23.07.2024 11-20 год. на перехресті вул. Бузкова вул. Зелена, неподалік будинку №196 на вул. Зелена у м. Львові, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Volvo», р.н. [NUMBER] , з напівпричепом «Schmitz», р.н. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , який рухався позаду, завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Сихівського районного суду м. Львова від 22 серпня 2024 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу (а.с. 19-20). Як вбачається з матеріалів справи, власником пошкодженого транспортного засобу «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] » є [PERSON] (а.с. 27). Керування транспортним засобом «Volvo», р.н. [NUMBER] , з напівпричепом «Schmitz», р.н. [NUMBER] , під час ДТП здійснював відповідач по справі [PERSON] (а.с. 19-20). Між ПрАТ «СК «ВУСО» та AT «Перший Український Міжнародний банк» було укладено Договір страхування наземного транспорту №21188027-02-51-01 від 05.09.2023 (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням забезпеченого транспортного засобу «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] » (а.с. 4-8). Потерпіла особа від вищезазначеної (власник автомобіля «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] ») звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. 24.07.2024 співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено огляд транспортного засобу «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] » щодо пошкоджень, завданих внаслідок ДТП від 23.07.2024 та складено акт (протокол) огляду транспортного засобу - заява на виплату, фото-таблицю пошкоджень (а.с. 26, 29-31) Згідно рахунку-фактури №13008 від 08.08.2024 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Citroen Berlingo» д.н.з. « [NUMBER] » склала 27 200,94 грн. (а.с.28). Факт ДТП від 23.07.2024 визнаний ПрАТ «СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом №2382694-1 від 14.08.2024 (а.с. 39). Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору № 21188027-02-51-01 від 05.09.2023, на підставі страхового акту № 2382694-1, співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи (через автосервіс) у сумі 24 847,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування №47934 від 14.08.2024. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 24 847,40 грн. Цивільно-правова відповідальність власника (користувача) автомобіля «Volvo», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «Schmitz», д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована за полісом ОСЦПВ ЕР № 217690409 та №218928191 в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». (а.с. 32). Страховик ОСЦПВ визнав подію страховим випадком та перерахував ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування у розмірі 5 876,15 грн., з утриманням франшизи 2 600,00 грн., що підтверджується листом/рішенням страховика та платіжним дорученням. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 Законувизначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно з п. 22.1 ст.22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому цимЗакономпорядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Таким чином, ПрАТ «СК «ВУСО» фактично понесло витрати на відновлення пошкодженого ТЗ у сумі 25 090,69 грн., з яких страховиком ОСЦПВ відшкодовано 5 876,15 грн., а сума франшизи 2 600,00 грн., залишилась невідшкодованою та підлягає компенсуванню Відповідачем. Враховуючи, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.07.2024 є Відповідач - [PERSON] та внаслідок вказаної ДТП спричинена матеріальна шкода, Позивач набув право зворотної вимога до Відповідача у розмірі франшизи у сумі 2 600,00 грн. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 1166 ЦК України, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. 26 грудня 2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та ФОП [PERSON] (Новий кредитор) уклали Договір № 26/12/2024 про відетугшення нрава вимоги від 26 грудня 2024 року, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування наземного транспорту № 21188027-02-51-01 від 05.09.2023. Станом на дату подання позовної заяви до суду Відповідачем виплати суми страхового відшкодування у розмірі франшизи не відбулося. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимога виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 14 серпня 2024 року, що підтверджується платіжним дорученням. Правовою підставою набуття ПрАТ «СК «ВУСО» права вимоги є суброгація, встановлена ст, 993 ЦК України та ст. 45 Закону України «Про страхування»: з моменту виплати страхового відшкодування страховик стає кредитором у деліктному зобов`язанні в межах понесених ним витрат. На підставі ст.ст. 512-514 ЦК України (чинні редакції) право вимоги, що належить кредитору у зобов`язанні, може бути відступлене іншій особі шляхом укладення договору відступлення права вимоги. У зв`язку з цим. Позивач як правонаступник страховика реалізує право вимоги до Відповідача, набуте у порядку суброгації. Відповідно ст. 516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Ні норми деліктного зобов`язання, ні укладені договори не встановлюють обов`язку отримувати згоду відповідача (боржника) на цесію.. Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу. Позивач, пред`явиши позовні вимоги до винуватця ДТП, вказує, що не отримував від відповідача грошові кошти в якості сплати франшизи в сумі 2 600,00 грн., а відтак за вимогами закону із відповідача підлягає стягненню ця сума. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На виконання ст. 81 ЦПК України, відповідач [PERSON] доказів щодо сплати позивачу франшизи у розмірі 2 600,00 грн. суду не надав, та обґрунтування позову в ході розгляду справи не спростував. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що розмір франшизи в сумі 2 600,00 грн. не було відшкодовано, відповідачем доводи позову визнані щодо стягнення франшизи в розмірі 2 600,00 грн., а тому суд вважає, що вказана сума за вимогами закону підлягає стягненню із відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, позивач просив стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 793,30 грн. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси ФОП [PERSON] , під час розгляду справи представляла адвокат Трикоз Дмитро Євгеновична підставі ордеру від 01.02.2024 та договору про надання правової допомоги від 01.02.2024 (а.с.49-50, 54). Додатковою угодою № 1 до Договору про надання правової допомоги від 01.02.2024 передбачено, що за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у сумі 12 793,30 грн. (а.с.51) Позивачем сплачені витрати на правову допомогу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 17.10.2025 (а.с. 52). При вирішенні питання розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу судом взято до уваги норми статей 133, 137, 141 ЦПК України, якими передбачено види судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу та розподіл судових витрат між сторонами. Окрім цього, суд враховує правові висновки, зроблені Верховним Судом з цього питання. Зокрема: у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Також, суд зважає на положення пункту пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України, згідно з якими загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Оцінивши аргументи сторони позивача, а також враховуючи клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу необхідно зменшити до 5 000,00 грн, з огляду на зміст та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), не складність справи, усталеність судової практики при розгляді справ цієї категорії, ціну позову, а відтак підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір та витрати пов?язані з розглядом справи покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved