Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості. Просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 квітня 2024 року у розмірі 25 634 гривень 93 копійок. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 01.04.2024 відповідачка [PERSON] , підписала власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Зазначає, що відповідачка [PERSON] , підписавши заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг погодилась на наступні умови: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.9.2. Договору); 2) Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3) Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.9.2. Договору); 4) Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.9.3 Договору); 5) Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.9.4. Договору); 6) Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.9.4. Договору); 7) Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.9.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачкою [PERSON] підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. На підставі укладеного Договору відповідачка [PERSON] отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 08/27, тип -Універсальна. Вказує, що згідно п. 2.1.1.3.5. Договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто Сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.9.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав та станом на 14.01.2026 року у нього утворилась заборгованість в сумі 31 967.83 грн., яка складається з наступного: 25634.93 грн. - заборгованість за тілом кредита 6332.90 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі вище викладеного, посилаючись на умови договору та норми матеріального права, позивач просив стягнути з відповідачки на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду від 20.02.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з якої вбачається, що він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду від неї не надходило. Про розгляд справи повідомлялася через підсистему «Електронний суд», що вбачається з довідок про доставку до електронного кабінету судових повісток. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, зі змістом процесуальних рішень у даній справі сторони могли знайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/ ,а також інформація щодо даної справи розміщується на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною веб-адресою сторінки: http://ptr.cv.court.gov.ua/sud2408/, де в розділі «Громадянам» містяться відомості щодо стадії розгляду та дати призначення судових засідань у даній справі, про що також сторонам було повідомлено в ухвалі про відкриття провадження по справі. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату,час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд, взявши до уваги заяву представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, доходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] 01.04.2024 року підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приват-Банку», відповідач уклала договір та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну (платіжну) картку на умовах повернення використаних коштів і сплати відсотків. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, встановлено, що 01.04.2024 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір №б/н, таким чином, між сторонами виникли кредитно-договірні відносини. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту [PERSON] , 01.04.2024 року отримала кредитну картку за № [NUMBER] , термін дії 08/27, тип Універсальна. 07.10.2024 року відповідачці було збільшено кредитний ліміт до 25 000 грн за картковим рахунком № [NUMBER] . Який в подальшому було зменшено позивачем. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг [PERSON] підписано власноруч. Починаючи з 01.04.2024 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачкою Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, з процентною ставкою у розмірі 42%. При цьому за погодженою ставкою Банком за вказаний період нараховано відсотки у загальному розмірі в сумі 6 332,90 грн. Відповідно до наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості, у зв`язку з порушенням зобов`язань за вказаним договором, заборгованість відповідача перед банком станом на 14.01.2026 року становить, в загальній сумі 31 967.83 грн., яка складається з наступного: 25 634.93 грн. - заборгованість за тілом кредита, 6 332.90 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Випискою по рахунку наданою позивачем, підтверджується факт користування відповідачкою [PERSON] кредитними коштами які знаходились на карткових рахунках виданих відповідачу зокрема, у торгово-роздрібних мережах, для задоволення власних споживчих потреб позичальника, як і здійснення обов`язкових платежів, поповнення картки тощо, залишок заборгованості на 15.01.2026 року становить: ( - 31 967,83 грн). Суд враховує правові висновки, здійснені Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 у справі №200/5647/18, пр.№ 61-9618св19. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час розгляду справи), виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідачки за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися у сукупності з іншими доказами. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Дослідивши надані представником позивача на підтвердження позовних вимог письмові докази, за результатами розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з урахуванням заявлених позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню вищевказана заборгованість. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі та доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять.

Outcome: approved