Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

АТ "Кредобанк" звернулось до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 34062/2020 від 19.10.2020 у розмірі 555013,34 грн., судовий збір в сумі 8325,21 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19.10.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 34062/2020, у відповідності до умов якого АТ «Кредобанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 563898,00 грн., а позичальник зобов`язався щомісячно у строк до 18.10.2027 року повернути кредит шляхом сплати щомісячних платежів та сплатити відсотки за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору № 34062/2020 від 19.10.2020 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 23.01.2026 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 555013,34 грн., а саме: 432783,79 грн. - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); 122229,55 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті процентів. В зв`язку з наявністю заборгованості банк звернувся до суду з цим. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 04.02.2026 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 19.10.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 34062/2020, у відповідності до умов якого АТ «Кредобанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 563898,00 грн., а позичальник зобов`язався щомісячно у строк до 18.10.2027 року повернути кредит шляхом сплати щомісячних платежів та сплатити відсотки за користування кредитом. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Згідно з наданим банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 23.01.2026 року складає 555013,34 грн., а саме: 432783,79 грн. - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); 122229,55 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті процентів. На адресу реєстрації місця проживання [PERSON] 19.12.2025 представником АТ «КРЕДОБАНК» направлялася досудова вимога, у якій роз`яснено про стан його заборгованості та заявлена вимога протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги, але не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання такої вимоги погасити заборгованість в загальному розмірі 547679,09 грн. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідач не надала своєчасно позивачу АТ «КРЕДОБАНК» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а також інші витрати відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконала належним чином. За змістом ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76,77 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положення зазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачів від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Отже, позивачем доведений факт наявності у [PERSON] перед АТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором № 34062/2020 від 19.10.2020 року в сумі 555013,34 гривень а відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду з цим позовом АТ "Кредобанк" сплачено 8325,21 грн. судового збору за подання позову, що підтверджується платіжною інструкцією № 3854343 від 27.01.2026 року. Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, витрати зі сплати судового збору у розмірі 8325,21 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved