Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме що [PERSON] є батьком [PERSON] , а також оголосити [PERSON] померлим [INFO] в районі населеного пункту Курахове Донецької області. В обґрунтування заяви зазначив, що [PERSON] є батьком [PERSON] . В свідоцтві про народження прізвище сина заявника записано на російській мові як « [PERSON] ». При отриманні сином паспорта громадянина України, уповноваженим органом при перекладі прізвища з російської мови на українську мову було допущено помилку, замість прізвища « [PERSON] », зазначено « [PERSON] ». Син заявника був мобілізований та проходив службу у військовій частині [NUMBER] . Від [INFO] надійшов лист про те, що син заявника зник безвісти 23.11.2024 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Курахове Донецької області. За вказним фактом військовою частиною проведено службове розслідування. У поясненнях військовослужбовців зазначено, що [INFO] о 01:30 годин під час виходу з позиції «Фенікс» поблизу н.п. Курахове, Донецької області, противник наніс вогневого ураження, а саме скиди з дрона та мінометний обстріл, внаслідок чого зник безвісти за особливих обставин його син. Побратими повідомили йому, що син скоріш за все загинув під час обстрілу. Тому, він має намір оформити спадщину після смерті сина та отримати грошові виплати у зв`язку із загибеллю сина під час виконання бойового завдання. Водночас у зв`язку з тим, що прізвище сина заявника в паспорті вказано невірно, а також через те, що син заявника вважається безвісті зниклим, він не може це зробити. Ухвалою суду від 06.01.2026 відкрито провадження у цій справі. У судовому засіданні представник заявника адвокат Корольов І.М. підтримав заяву про встановлення факту родинних відносин та оголошення сина заявника, який зник безвісти у бойовій обстановці, померлим та просив її задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що населений пункт в якому безвісти зник [PERSON] є окупованим. Заявник [PERSON] підтримав представника та зазначив, що від ТЦК отримав повідомлення про те, що його син солдат [PERSON] зник безвісти 23.11.2024 під час виконання бойового завдання. Вважає, що його син загинув, оскільки військовослужбовці [PERSON] та [PERSON] , які були з ним у той час, повідомили про те, що внаслідок обстрілу противником, син скоріш за все загинув. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні вказала, що син мав проблеми зі слухом та його взагалі не можна було мобілізувати. Про загибель сина їй також стало відомо від побратимів сина. Різниця у прізвищах заявника та його сина виникла через те, що під час отримання сином паспорта уповноваженим органом при перекладі прізвища з російської мови на українську мову було допущено помилку. Представник Міністерства оборони України у заяві просив прийняти рішення в межах чинного законодавства та справу розглянути у відсутності представника МОУ. Представник військової частини [NUMBER] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що в листопаді 2024 року він разом із [PERSON] та ще одним військовослужбовцем виходили із позиції та не дійшовши до місця призначення їх на полі атакували FPV-дрони, після чого був ще мінометний обстріл. Всі розбіглися в різні сторони, при цьому [PERSON] зверху накрила бойова частина ворожого дрону. Військовослужбовець [PERSON] , який був разом із ним вживав заходи щодо пошуків [PERSON] , проте знайти його не зміг. Враховуючи, що [PERSON] погано чув, він міг не почути звук дрону, а внаслідок скиду або прямого влучення, скоріш за все він загинув. Вислухавши учасників судового засідання, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Як вбачається із паспорту громадянина України серії [NUMBER] , картки фізичної особи-платника податків ДПІ, прізвище, ім`я та по-батькові заявника є « [PERSON] » (а.с.7-10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , син заявника російською мовою є « [PERSON] », який народився [INFO] . Батько російською мовою « [PERSON] », мати російською мовою « [PERSON] » (а.с.14). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , прізвище, ім`я та по-батькові сина заявника є « [PERSON] » (а.с.11-12). Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Проаналізувавши досліджені докази, суд встановив, що вищенаведеними доказами підтверджено те, що заявник [PERSON] є батьком [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження, паспорта сина заявника та паспорта заявника. З огляду на те, що у свідоцтві про народження сина заявника його ПІБ зазначено на російській мові, є очевидним те, що при оформленні паспорту громадянина України, уповноваженими на те особами його прізвище « [PERSON] » було перекладено з російської на українську мову та не збігалося із прізвищем « [PERSON] ». Щодо оголошення фізичної особи померлою. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Наказом командира ВЧ [NUMBER] №217 від 04.08.2024 солдата [PERSON] , призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 01.08.2024 №130-РС на посаду номера обслуги кулеметного взводу другої стрілецької роти з 04.08.2024 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 04.08.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою (а.с.141). Згідно з довідкою від 29.01.2025, виданою солдату [PERSON] підтверджено те, що він дійсно в період з 12.11.2024 по 23.11.2024 безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи у Курахівській міській громаді, Покровського району, Донецької області (а.с.17). [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру ветеранів війни №20250425-00027728 від 25.04.2025 (а.с.16). 25.11.2024 до матері [PERSON] від [INFO] надійшло сповіщення сім`ї №231 про те, що син заявника, номер обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] [INFO] , зник безвісти 23.11.2024 року при виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Курахове Донецької області під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану (а.с.15). Як вбачається з рапорту від 24 листопада 2024 року, наданого лейтенантом [PERSON] , командиром 2 стрілецької роти військової частини [NUMBER] , відомо що 23.11.2024 о 01:30 годин під час виходу з позиції «Фенікс» поблизу н.п. Курахове, Донецької області, противник наніс вогневого ураження, а саме скиди з дрона та мінометний обстріл, внаслідок чого зник безвісти за особливих обставин номер обслуги кулеметного взводу 2 стрілецької роти військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , який виконував бойове розпорядження пов`язане з захистом Батьківщини. Місце знаходження солдата [PERSON] на даний час невідоме, зв`язок з ним відсутній (зворот а.с.30). Згідно письмових пояснень солдата [PERSON] від 24.11.2024 встановлено, що 23.11.2024 року близько 01:30 під час виходу з позиції «Фенікс» поблизу н.п. Курахове, Донецької області, противних наніс вогневе ураження по ним, а саме скиди з дрона та мінометний обстріл, вони розбіглися по укриттях після обстрілів та було втрачено візуальний контакт із солдатом [PERSON] , спроби знайти його в темноті виявились неможливими, виходили по радіостанції та на голосовий контакт, але це не принесло результатів (а.с.33). Відповідно до Акту службового розслідування від 08.12.2024 встановлено таке. Із солдатом [PERSON] , номером обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти військової частини [NUMBER] , з 23 листопада 2024 року було втрачено зв`язок внаслідок скидів з дрона та мінометного обстрілу по позиції «Фенікс» в районі н.п. Курахове, Донецької області в смузі оборони військової частини [NUMBER] , що є підставою вважати його зниклим безвісти, за особливих обставин. Причиною зникнення безвісти за особливих обставин солдата [PERSON] є його участь в бойових діях (а.с.26-30). Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) від 08.12.2024, солдата [PERSON] вважати зниклим безвісти за особливих обставин з 23 листопада 2024 року в районі н.п. Курахове, Донецької області та облікувати його в книзі обліку тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого до військової частини особового складу в розділі «безвісти зниклі» (а.с.22-25). Відповідно до листа Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» №08-10/9222 від 17.02.2026, за наявною інформацією відомості щодо перебування [PERSON] в полоні відсутні, інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста відносно [PERSON] не надходила (а.с.127). У листі Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикорднної служби України від 05.02.2026 повідомляється, що відомості про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином [PERSON] в період з 23.11.2024 по 12.02.2026 в Базі даних не виявлено (а.с.128). Згідно повідомлення т.в.о. командира військової частини [NUMBER] проведено службове розслідування за фактом зникнення безвісти, за особливих обставин військовослужбовця [PERSON] , місце його знаходження залишається невідомим, інформація про перебування у полоні відсутня. Одночасно інформує, що військовослужбовець [PERSON] у військовій частині [NUMBER] не обліковується як такий, що самовільно її залишив. За фактом зникнення безвісти, за особливих обставин військовослужбовця [PERSON] органами Національної поліції відкрито кримінальне провадження та провадиться досудове розслідування (а.с.135). Відповідно до листа ГУНП в Полтавській області №41535-2026 від 19.02.2026, в єдиній інформаційній системі МВС України наявна інформація про наявність кримінального провадження №12024170440001102 від 29.11.2024 за ч.1 ст.115 КК України безвісне зникнення [PERSON] , населений пункт Курахове, Покровський район, Донецька область, р/с 135/24 від 08.12.2024. Інша інформація відсутня (а.с. 170-171). З довідки ГУ Управління ДПС у Полтавській області №2069/5/16-31-12-03-09 від 13.02.2026 вбачається, що за період з листопада 2024 по грудень 2025 [PERSON] нараховувалась та виплачувалась винагорода ВЧ [NUMBER] (а.с. 145-147). Згідно листа №2756/2695-10-26/11.2 від 17.02.2026 відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області зазначено, що проведеною перевіркою архівів відділів державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України по Полтавському регіону та за Даними державного реєстру актів цивільного стану громадян, актових записів про державну реєстрацію зміни імені, смерті стосовно [PERSON] , [INFO] не виявлено (а.с.149). Обґрунтовуючи заяву, заявник зазначив, що оголошення військовослужбовця [PERSON] померлим необхідно для отримання свідоцтва про смерть сина, оформлення спадкових права на його майно та отримання передбачені законодавством грошові виплати. Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, суд розглядає в порядку окремого провадження. Оголошення особи померлою має своїм призначенням необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Статтею 47 ЦК України встановлено правові наслідки оголошення фізичної особи померлою, зокрема, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно з п.13 постанови Пленуму Верхового суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня вірогідності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Відповідно до положень ст. 306 ЦПК України, заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Під час судового розгляду встановлено, що оголошення [PERSON] померлим є необхідним заявнику для отримання ним свідоцтва про смерть, можливості вступу у спадщину що відкриється після його смерті та отримання відповідної грошової компенсації, що виплачується родинам загиблих військовослужбовців від Міністерства оборони України, передбачену Постановою КМУ від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 виклала правовий висновок, відповідно до якого, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (частина друга статті 46 ЦК України). З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій. Також у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»). Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Основними видами бойових дій є оборона та наступ. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 року № 376, н.п. Курахове, Покровського району, Донецької області з 24.02.2022 по 05.09.2024 було територією активних бойових дій. Датою початку тимчасової окупації Курахівської міської територіальної громади є 25.07.2025. Ураховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги відомості, встановлених актом службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] під час участі у бойових діях, пояснення свідка [PERSON] , який безпосередньо перебував у місці зникнення [PERSON] та повідомив про обставини, які свідчать про можливу його загибель, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] та оголошення [PERSON] померлим від дня його вірогідної смерті, а саме [INFO] , у результаті бойового зіткнення з силами противника в населеному пункті Курахове, Покровського району, Донецької області під час захисту Батьківщини, виконання бойового завдання та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення. За змістом ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved