Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

[PERSON] , за участі заінтересованої особи Гніванської міської територіальної громади звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] однією сім`єю на день її смерті за адресою: [ADDRESS] . Заявник вказує, що встановлення даного факту необхідно для реалізації його права на спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини він за вказаною адресою проживав, однак не був зареєстрований, а у встановлений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, що унеможливило оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, за обставин, викладених ними в заяві, просять суд її задовольнити. Представник Гніванської міської територіальної громади подав заяву та просить розглянути справу у його відсутність, щодо задоволення заяви не заперечував. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду зазначила, що вона є односельчанкою [PERSON] та його покійної матері [PERSON] . Оскільки остання була у віці, важко хворіла та потребувала стороннього догляду, її син [PERSON] останніх близько п`яти років проживав з нею за адресою: [ADDRESS] та здійснював за нею постійний догляд, вони вели спільне господарство. Заявник після смерті матері здійснив її поховання. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, покази свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.11.2021 року.( а.с.13). Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] . Спадкова справа не відкривалась ( а.с.16). Дане майно належить спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 09.03.2000 р. ( а.с.12). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , актовий запис №14, [PERSON] родився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.11). Заявник [PERSON] звернувся із заявою про оформлення спадщини після померлої [PERSON] , однак приватним нотаріусом Смоляк Л.С. було видано роз`яснення №606/01-16 від 16.11.2025р. про неможливість оформлення спадщини [PERSON] , оскільки заявник у встановлений строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та не надав доказів про постійне спільне проживання спадкоємця та спадкодавця (а.с.16). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п.п.4.10 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно Конституції України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, що мешкають в Україні не зобов`язані постійно проживати в місці своєї реєстрації, отже обставина (факт) спільного проживання спадкодавця та спадкоємців підлягає доведенню належними способами та засобами. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Відповідні правові висновки містяться і в судових рішеннях Верховного Суду України та ВССУ (ухвала від 03 листопада 2010 року в справі № 6-7165св09, від 11 листопада 2015 року в справі № 6048327св14, від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-20158св15). Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Як слідує з довідки Гніванської міської ради Вінницького району №125 від 25.04.2025р. громадянка [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до погосподарської книги на час відкриття спадщини інші особи прописані за даною адресою відсутні. Зі слів свідків, [PERSON] проживав зі своєю матір`ю [PERSON] без реєстрації та здійснював догляд до дня її смерті ( а.с.6). Дані обставини також відображенні і в Акті обстеження матеріально-побутових умов проживання від 01.05.2025р. ( а.с.5). Підтвердила і дану обставину свідок [PERSON] . Отже, матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, доводиться факт того, що заявник проживав разом із спадкодавцем своєю матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved