Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку, призначивши її опікуном. В обґрунтування заяви зазначає наступне, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - є її рідним сином, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . [PERSON] має інвалідність 1 групи Б з дитинства - довічно, має обмеження в самообслуговуванні, самостійному пересуванні, здатності до орієнтації, спілкуванні та контролю своєї поведінки, потребує стороннього догляду, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] , висновком щодо необхідності постійного стороннього догляду від 13.02.2025 року. За станом свого здоров`я він не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, не може правильно орієнтуватися і оцінювати життєві ситуаційне може самостійно пересуватися. Визнання [PERSON] недієздатним необхідно заявнику для установлення над ним опіки, щоб мати можливість надати йому в повному обсязі необхідну допомогу та лікування та вирішувати від його імені побутові та соціальні проблеми. З огляду на те, що група інвалідності сину заявника встановлена безстроково та враховуючи його фізичний та психічний стан, просить визнати її сина недієздатним та призначити її його опікуном. Ухвалою суду від 05.02.2026 року за клопотанням заявника у справі призначено судово-психіатричну експертизу [PERSON] та зупинене провадження у справі. Висновок експерта наданий суду 06.04.2026. Ухвалою від 06.04.2026 поновлене провадження у справі. Сторони у судовому засіданні підтримали заяву та просили суд її задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Статтею 3 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до висновку лікарської комісії від 13.02.2025 року [PERSON] є інвалідом першої групи «Б». Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 83 від 05.03.2026 року [PERSON] , 2007 р.н., виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості з порушеннями поведінки. Таким чином, він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд дійшов висновку, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому його необхідно визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Відповідно до ч. 1 ст. 65 ЦК України до призначення опікуна [PERSON] за поданням органу опіки та піклування, опіку над ним здійснює відповідний орган опіки та піклування. Враховуючи, що підставою для призначення опікуна є рішення суду про визнання особи недієздатною, яке набрало законної сили, вимога заявника про призначення його опікуном є передчасною, а тому у її задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: partial