Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Представник ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернувся до Подільського районного суду міста Кропивницького з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за Договором позики № 22033000109328 від 30.01.2019 року в розмірі 19 120,31 грн., а саме: 8 932,05 грн. - заборгованість за кредитом, 0,16 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 10 188,10 грн. заборгованість по комісії, 316,04 грн. інфляційні витрати, 52,12 грн. 3% річних, 2422,40 грн. судового збору та 3 000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.01.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22033000109328, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 21 676,81 грн строком до 30.01.2021 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та переказав відповідачу на картковий рахунок грошові кошти. 15 грудня 2021 року, згідно з умовами договору факторингу № 15/12/21, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», відступлено право вимоги за кредитним договором № 22033000109328 від 30.01.2019 року на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 22033000109328 від 30.01.2019 року складає 19 120,31 грн. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював. Ухвалою судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 17.09.2025 року вказані матеріали позовної заяви передано на розгляд до Фортечного районного суду міста Кропивницького в порядку статті 31 ЦПК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи. Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 21 жовтня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача в прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність; позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом, 30.01.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 22033000109328, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 21 676,81 грн строком до 30.01.2021 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та переказав відповідачу на картковий рахунок грошові кошти. 15 грудня 2021 року, згідно з умовами договору факторингу № 15/12/21, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», відступлено право вимоги за кредитним договором № 22033000109328 від 30.01.2019 року на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 22033000109328 від 30.01.2019 року складає 19 120,31 грн. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі частини першої ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Оскільки, відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами кредитного договору, то за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 19 120,31 грн. За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним та пеня за прострочення виконання зобов`язання із своєчасного повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним підлягає стягненню з відповідача. Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому інфляційні втрати і 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК і статті 230 Господарського кодексу України. Крім того, статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн. Крім того представник ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» зазначив про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000, 00 грн. Відповідно до п.1 ч.3ст.133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги представник позивача надав до суду Договір про надання правничої допомоги № 43453613 від 02.01.2025 року, Додаткову угоду № 22033000109328 до Договору № 43453613 від 02.01.2025 року та Детальний опис робіт(наданих послуг), на підставі яких вартість надання правової допомоги склала 3 000, 00 грн.

Outcome: approved