Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 16.03.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 302. Від шлюбу у сторін народилися сини- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на відсутність між ними взаєморозуміння і довіри, а натомість є постійні конфлікти та недомовленості. Спільне господарство не ведуть, основна причина конфліктів різні погляди на життя. Примирення між ними неможливе, шлюб має формальний характер, подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам позивачки, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не надходив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними, відзив на позовну заяву відповідач не направляв, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, таким чином є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. В ході дослідження матеріалів справи судом встановлено, що 16.03.2013 року сторони зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, складено актовий запис № 302 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.03.2013 р.) Від шлюбу у сторін народились сини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.11.2015 р. та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.10.2021 р. У стосунках сторін відсутнє взаєморозуміння і довіра, натомість є постійні конфлікти та недомовленості. Примирення між ними неможливе, шлюб має формальний характер, подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам позивачки, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. У відповідності до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу, обставини викладені позивачем у позовній заяві знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved