Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в [ADDRESS] знаходиться будівля магазину літ.А1-1, право власності на яку згідно матеріалів інвентаризаційної справи не зареєстровано. 05 травня 2014 року Грузчанське споживче товариство вирішило продати без проведення аукціону нежитлову будівлю магазину загальною площею 132,6 кв.м, інвентарний номер 009, що розташована в [ADDRESS] , в якій розміщено магазин «Товари повсякденного попиту» [PERSON] згідно укладеного договору по договірній ціні, не менше 28000 грн., про що було винесено постанову від 05.05.2014 року №7 «Про продаж основних засобів». 07 травня 2014 року на підставі вказаної постанови між Грузчанським споживчим товариством та [PERSON] укладено договір №1 купівлі-продажу основних засобів (майнового комплексу) будівлі магазину «Товари повсякденного попиту». інвентарний номер 009, вартістю 28000 грн. Крім того, 07 травня 2014 року складено Акт приймання передачі основних засобів від Грузчанського споживчого товариства до [PERSON] , а саме: будівлі магазину, інвентарний номер 009, вартістю 28000 грн. Обумовлена сума була сплачена ним в повному обсязі. Він сплачує земельний податок за адресою: [ADDRESS] . З 2014 року і по теперішній час він має найманого працівника продавця в магазині в [ADDRESS] . Однак зареєструвати право власності на магазин він не може, оскільки договір не був посвідчений в нотаріальному порядку. На його звернення до Грузчанського споживчого товариства щодо нотаріального посвідчення договору отримав відмову. Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу №1 від 07 травня 2014 року між Грузчанським споживчим товариством та ним, [PERSON] , визнавши за ним право власності на будівлю магазину загальною площею 132,6 кв.м, літ.А1-1, огорожа №1-3, який знаходиться по [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с.27). Відповідач Грузчанське споживче товариство, належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 42), в судове засідання свого представника не направило, заяв, клопотань чи відзиву суду не надало. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріалів справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 05 травня 2014 року Грузчанським споживчим товариством ухвалено постанову №7 «Про продаж основних засобів» (а.с.7). Згідно вказаної постанови Грузчанське споживче товариство ухвалило продати без проведення аукціону нежитлову будівлю магазину загальною площею 132,6 кв.м, інвентарний номер 009, 1971 року введення в експлуатацію, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в якій розміщений магазин « [INFO] », [PERSON] згідно укладеного договору по договірній ціні не менше 28000 грн. (а.с.7). 07 травня 2014 року між Грузчанським споживчим товариством (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу основних засобів №1, згідно якого продавець продав, а покупець купив будівлю магазину «Товари повсякденного попиту» по [ADDRESS] , інвентарний номер 009, вартістю 28000 грн. (а.с.8). 07 травня 2014 року сторонами було підписано акт приймання-передачі основних засобів від Продавця до Покупця, згідно якого продавець Грузчанське споживче товариство передало продані основні засоби - будівлю магазину, інвентарний номер 009, вартістю 28000 грн., а покупець [PERSON] прийняв придбані основні засоби (а.с.9). Оплата вартості придбаної будівлі магазину «Товари повсякденного попиту» по [ADDRESS] , інвентарний номер 009, у розмірі 28000 грн. була здійснена покупцем у повному обсязі, що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень та квитанцій (а.с.10-13). Згідно довідки виконавчого комітету Обтівської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 21.05.2015 року №02-12/305 [PERSON] сплачує земельний податок за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Рішенням п`ятої сесії сьомого скликання Обтівської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 14.03.2016 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (в оренду) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з земель Обтівської сільської ради (землі житлової та громадської забудови не надані у власність чи користування) (а.с.14). За змістом ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ст.640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Частиною 2 ст. 215 ЦК України, передбачено, якщо недійсність правочину встановлена законом такий правочин є нікчемним. У випадках, встановлених ЦК України нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Згідно ч.1, ч.2 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України суд може визнати дійсним договір, укладений з порушенням нотаріальної форми з метою захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин за наявності таких умов: 1) сторони домовились щодо всіх істотних умов договору; 2) відбулося повне або часткове виконання договору; 3) одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. Проаналізувавши матеріали справи та зміст вказаної норми ч.2 ст. 220 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що сторони виконали домовленість стосовно всіх істотних умов договору купівлі-продажу будівлі магазину по [ADDRESS] . На замовлення позивача комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації Кролевецької міської ради була проведена технічна інвентаризація об`єкту нерухомого майна, виготовлено технічний паспорт на будівлю магазину по [ADDRESS] станом на 23 вересня 2025 року (а.с.15-17) та видано довідку від 07.10.2025 року №533 (а.с.20), з яких вбачається, що право власності на будівлю магазину не зареєстровано. Технічна характеристика нерухомого майна: будівля магазину літ.А1-1, загальною площею 132,6 кв.м, огорожа №1-3. Згідно довідки ФОП [PERSON] від 08.10.2025 року №1 (а.с.19) ФОП [PERSON] має працівника [PERSON] , яка працює продавцем магазину за адресою: [ADDRESS] , з травня 2014 року по теперішній час. Таким чином, підтверджується письмовими доказами, що сторони домовилися щодо істотних умов договору і відбулося виконання договору. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78 - 80 ЦПК України, зазначені ним обставини. Позивач надав докази тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог про те, що сторони домовилися щодо істотних умов договору, одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач відзив на позов не надав. Ухвалою суду від 12.03.2026 року за клопотанням позивача у відповідача були витребувані докази, а саме: установчі документи Грузчанського споживчого товариства та письмово викладену позицію щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу основних засобів №1 від 07 травня 2014 року, укладеного між [PERSON] та Грузчанським споживчим товариством, чи причин неможливості такого посвідчення. Відповідач витребувані судом докази не надав. Згідно ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Виходячи з викладеного, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та відповідачем не спростовані, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.ст.215, 220 ЦК України,

Outcome: approved