Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-05 00:00:00

09 грудня 2025 року позивач Комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення і плати за абонентське обслуговування у загальному розмірі 10 189,68 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що надає житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , нараховуючи плату за надані послуги згідно зі встановленими тарифами. Однак відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі оплачує вартість наданих позивачем послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2022 року по 31 вересня 2025 року станом на 01 жовтня 2025 року у загальному розмірі 10 189,68 грн, що складається з заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 4270,93 грн, заборгованості за послуги водовідведення у розмірі 4840,10 грн та плати за абонентське обслуговування у розмірі 1078,65 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плати за абонентське обслуговування у розмірі 7381,75 грн, а також судові витрати (а.с. 1-4). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2025 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 17). Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 18-19). Представник позивача у судове засідання не з`явилася, однак у прохальній частині позовної заяви зазначено про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема, відповідач викликалася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Учасники справи у судове засідання, призначене на 02 квітня 2026 року, не з`явилися, тому суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини свої неявки в судове засідання, відзиву не подала, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 06 квітня 2026 року прийнята відповідна ухвала. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 01 березня 2022 року Комунальним підприємством «Івано-Франківськводоекотехпром», що діє на підставі статуту, Виконавцем, розміщено на офіційному сайті Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» www.vodokanal.if.ua Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення індивідуальному споживачу, відповідно до пункту 6 якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачу послуги відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором (а.с.11-13). Згідно розрахунку, станом на 01 жовтня 2025 року за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плата за абонентське обслуговування становить у загальному розмірі 10 189,68 грн, що складається з заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 4270,93 грн, заборгованості за послуги водовідведення у розмірі 4840,10 грн та плати за абонентське обслуговування у розмірі 1078,65 грн (а.с. 14-15). Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частина третя статті 815 Цивільного кодексу України встановлює, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. У силу дії пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Як зазначено у пункті 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У частині першій статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено статтями 67, 68 Житлового кодексу України, оплата за комунальні послуги стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі частини першої статті 64 Житлового кодексу України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов`язаннях, що випливає з договору житлового наймання. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі № 712/8916/17. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що факт надання послуг з водопостачання та водовідведення щодо будинку, в якому проживає відповідач, підтверджується долученими до позовної заяви доказами. Доказів, які б спростовували факт надання позивачем послуг до будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідачем суду не надано. Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України). Згідно частини першої-другої статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідач користується житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем. Даючи оцінку вищезазначеним доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач, отримуючи послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, вказані послуги своєчасно не оплачувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Внаслідок неналежного виконання споживачем, відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг, станом на 01 жовтня 2025 року за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плата за абонентське обслуговування становить у загальному розмірі 10 189,68 грн, що складається з заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 4270,93 грн, заборгованості за послуги водовідведення у розмірі 4840,10 грн та плати за абонентське обслуговування у розмірі 1078,65 грн. У порядку виконання процесуального обов`язку відповідача, унормованого частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, з доведення належним чином виконання обов`язків перед позивачем з виплати заборгованості, відповідачем не надано доказів виплати вказаної суми заборгованості, а також доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання. Належних та допустимих доказів, які свідчили б про відсутність заборгованості та/або спростовували б проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за надані послуги, суду не надано, а судом таких доказів не встановлено. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції № 620057632 від 02 грудня 2025 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 3028,00 грн (а.с. 10). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 610-612, 629, 815 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved