Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка належним чином прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори 21.01.2025 року, спадкова справа заведена за № 4/2025. До складу спадкового майна входить Фермерське господарство "ВІЛ" як цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Для оформлення спадкового права на майно позивачка звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Ряжко Ольги Вікторівни, але їй було відмовлено, посилаючись на те, що Статутом не передбачений та не сформований складений капітал. На даний час позивачка займається діяльністю, передбаченою Статутом Фермерського господарства "ВІЛ", веде всі справи. Але відсутність свідоцтва про право на спадщину є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до установчих документів, які пов`язані із зміною засновника на підставі факту смерті фізичної особи, а тому за захистом свого права звернулася до суду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, але в матеріалах справи наявна заява від представника позивача про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просить справу слухати без участі представника, позовниі вимоги визнають. Третя особа в судове засідання не з`явилася, але надіслала відповідь на запит суду та клопотання про розгляд справи без участі нотаріуса. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Як вбачається з письмових матеріалів справи, [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.09.2024 року, актовий запис № 127 (а.с.13). Позивачка належним чином прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , подавши згідно ст. 1270 ЦК України заяву до нотаріальної контори 21.01.2025 року, спадкова справа заведена за № 4/2025. До складу спадкового майна входить Фермерське господарство "ВІЛ" як цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи № 259721, Селянське (фермерське) господарство «ВІЛ» є юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи 22527570, дата проведення державної реєстрації 06.07.1993 р. (а.с.17-19). Фермерське господарство «ВІЛ» має на праві постійного користування дві земельні ділянки площею 45,7 га та 10,2 га на території Заводської міської ради, з кадастровими номерами 5322681100:00:007:1145 та 5322684900:00:006:0006, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав (а.с.15,20). Відповідно до положень Статуту, зареєстрованого державним реєстратором Лохвицької районної державної адміністрації 20.06.2012 р., засновником та власником Фермерського господарства «ВІЛ» є [PERSON] (а.с.21-25). При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Ряжко О.В., їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на право на частку в статутному капіталі Фермерського господарства «ВІЛ», так як Статутом не передбачений та не сформований складений капітал (а.с.16). На запит суду приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Ряжко О.В. надала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). Повідомила, що нею, приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Ряжко О.В., була заведена спадкова справа № 4/2025 на майно померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до інформації зі спадкової справи спадкоємцем за законом після померлого [INFO] [PERSON] є дружина [PERSON] . Спадкоємцями за заповітом, посвідченим [PERSON] - старостою с. Піски, с. Шевченки, с. Яремівщина виконавчого комітету Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області 18.05.2022 року за реєстровим № 2-59 є [PERSON] (родинні відносини не встановлені), дочка [PERSON] та сестра [PERSON] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину за законом та за заповітом чи відмовились від її прийняття, немає (а.с.40-44). Звернувшись до суду з позовом про визнання права на спадкове майно, позивачкою надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні її спадкових прав. Пунктом 3.16 Статуту зазначається, що успадкування господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, державні доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею та іншими природними ресурсами, а також інші майнові права, грошові кошти, які передані членами фермерського господарства до його складу. Статтею 23 ЗУ «Про фермерське господарство» передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торгівельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норми ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» - фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства відповідно до закону. Термін «цілісний майновий комплекс» тлумачиться в ст. 22 Закону України «Про фермерське господарство», якою передбачено, що цілісний майновий комплекс включає в себе: майно, передане до складеного капіталу; не розподілений прибуток; майнові та інші зобов`язання господарства. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до положень статті 35 Закону України "Про фермерське господарство" діяльність фермерського господарства припиняється: у разі реорганізації фермерського господарства; ліквідації фермерського господарства; визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом); якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Із змісту зазначеної норми випливає, що таке немайнове право засновника фермерського господарства, як вирішення питання щодо господарської діяльності фермерського господарства може переходити до спадкоємців засновника. В роз`ясненнях, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Дані висновки відповідають правовій позиції, зазначеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц, провадження № 14-63 цс 20. Велика Палата Верховного Суду в пункті 43 зазначеної Постанови вказала, що ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника фермерського господарства, які не відмовилися від вступу до фермерського господарства, в якого немає сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства. Суд визнає, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved