Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Позивач ТОВ «Полтаваенергозбут» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 5270,4 грн, а також 2422,4 грн судового збору. Позовні вимоги вмотивовані тим, що ТОВ «Полтаваенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області. З 25.12.2012 року [PERSON] та з 10.08.2018 року [PERSON] успадкували та стали власниками по частки квартири [ADDRESS] . З 01.01.2019 року [PERSON] та [PERSON] приєдналися до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (побутовим споживачам) №1230110822 шляхом фактичного споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , ЕІС-код точки постачання 62Z054490100428. [PERSON] та [PERSON] не з`явилися до ТОВ «Полтаваенергозбут» для підписання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. З моменту акцептування вказаного договору у встановленому ПРРЕЕ порядку [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Полтаваенергозбут» набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України. За період з 01.12.2021 року по 01.10.2025 року відповідачі споживали електричну енергію, а оплату за неї не здійснювали, чим порушили свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5270 грн. 20.06.2024 року споживачі відключені від постачання електричної енергії. Окрім того, відповідно до адвокатського запиту представника позивача від 27.10.2025 року Полтавською об`єднаною філією АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» надані обсяги споживання електричної енергії споживачем за адресою: [ADDRESS] помісячно, починаючи з 01.12.2021 року по 01.10.2025 року. Передача показів відбувається автоматично лічильником АСКОЕ (двозонний лічильник). На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5270,4 та судовий збір у сумі 2422,4 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 29.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача Жалій Л.В. не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про місце та час розгляду справи. Зокрема, надіслані за місцем реєстрації відповідачів рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви, повідомленням про розгляд справи, [PERSON] та [PERSON] не були вручені, а поштові відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній». Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд судом цивільної справи, учасниками якої вони є. Право надати відзив на позовну заяву відповідачі не реалізували та не повідомили суд про причини неявки в судове засідання. Згідно із ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з?явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене та те, що представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінюючи докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом установлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить їм на праві спільної часткової власності у рівних частках, по частці кожному, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. За цією ж адресою [PERSON] та [PERSON] зареєстровані. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 року № 312 затверджено форму заяви-приєднання. Згідно з п. 2 вказаної Постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Абзацом 5 пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Встановлено, що ТОВ «Полтаваенергозбут» з 01.01.2019 року здійснює діяльність з постачання електричної енергії. З 01.01.2019 року [PERSON] та [PERSON] приєдналися до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (побутовим споживачам) №1230110822 шляхом фактичного споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , ЕІС-код точки постачання 62Z054490100428. Отже, з моменту акцептування вказаного договору у встановленому ПРРЕЕ порядку [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Полтаваенергозбут» набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України. Відповідно до п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Матеріалами справи встановлено, що обсяги споживання електричної енергії відповідачами за адресою: [ADDRESS] за ЕІС-кодом 62Z054490100428за період з 01.12.2021 року по 01.10.2025 року надані АТ «Полтаваобленерго» та ТОВ «Полтаваенергозбут». Статтями 67, 68 ЖК України передбачено, що споживачі комунальних послуг, до яких відноситься й постачання та розподіл електричної енергії, зобов`язані своєчасно здійснювати їх оплату по тарифам, затвердженим в установленому порядку. Однак, відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та не оплачують послуги з постачання електричної енергії. Так, за період з 01.12.2021 року по 01.10.2025 року відповідачі споживали електричну енергію, а оплату за неї не здійснювали, чим порушили свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5270,4 грн. За змістом ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем - не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги, оскільки цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України). Тобто, відповідач отримує надані позивачем послуги, а позивач надав та продовжує надавати вказані послуги, матеріали справи не містяться звернення відповідача у встановленому законом порядку з претензіями до позивача з приводу кількісних та якісних показників отриманих послуг. Таким чином, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних частках понесені судові витрати в сумі 2422,4 грн.

Outcome: approved