Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 75147541 про споживий кредит від 22.08.2021 та договором № 75147541 від 22.08.2021 в розмірі 43 018,17 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.08.2021 було укладено договір позики № 75147541 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] відповідно до якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало позику відповідачу в сумі 12 629,00 грн на умовах повернення позики в кінці строку позики. Строк позики 30 днів, процентна ставка 1,99 % в день. Відповідно до договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75147541. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75147541. Відповідач не виконує свої зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 75147541від 22.08.2021 в розмірі 43 018,17 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12 629,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 30 158,00 грн, інфляційні збитки 202,06 грн, 29,06 грн - 3 % річних. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд постановив ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). 22.08.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] уклали договір позики № 75147541, відповідно до умов якого відповідач отримала позику в сумі 12 629,00 грн, строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування позикою в розмірі 1,99 % за кожен день користування позикою, знижена процентна ставка 0,70 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70 %. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п. 4 договору). Відповідно до п. 5.2 договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно з п. 12 договору цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його умовами. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у сумі 12 629,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ«Фінансова компанія «Фінекспрес» від 23.10.2025, згідно якого на підставі укладеного з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору про переказ коштів ТОВ ФК «Фінекспрес» 22.08.2021 здійснено переказ грошових коштів [PERSON] на карту [NUMBER] , в сумі 12 629,00 грн. 27.01.2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір № 27/01/2022, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаному в реєстрі боржників, зокрема до [PERSON] за договором позики від 22.08.2021 № 75147541 в сумі 12 629,00 грн за основною сумою кредиту та 30 158,05 грн за відсотками за користування позикою за період з 22.08.2021 до 27.01.2022. За розрахунком ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість [PERSON] за цим договором станом на 27.01.2022 становить 12 629,00 грн за основною сумою кредиту, 30 158,05 грн за відсотками та ТОВ «Вердикт Капітал» додатково здійснило нарахування 3 % річних за користування грошовими коштами на суму заборговності за тілом кредиту за період з 27.01.2022 до 23.02.2022 в сумі 29,06 грн та інфляційні збитки за лютий 2022 р. в сумі 202,06 грн, В подальшому 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі до [PERSON] за договором позики № 75147541. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за договором позики № 75147541 від 22.08.2022. Згідно з розрахунками, наданими позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором позики № 75147541 від 22.08.2021 в розмірі 43 018,17 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12 629,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 30 158,00 грн, інфляційні збитки 202,06 грн, 29,06 грн - 3 % річних. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила, що припис абзацу другого ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. З розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до договору позики від 22.08.2021 № 75147541 вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалося за період з 22.08.2021 до 20.12.2021, однак. враховуючи, що договором позики № 75147541 від 22.08.2021 встановлено строк кредитування 30 днів, нараховані позикодавцем після 20.09.2021 в сумі 22 618,45 грн, не підлягають стягненню як такі, що нараховані за межами строку кредитування, а отже, стягненню підлягають відсоткі за користування кредитом в сумі 7 539,60 грн (12 629,00 х 1,99 % х 100 х 30 днів). За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Доказів на погашення відповідачем заборгованості за тілом кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та 3 % річних і інфляційних матеріали справи не містять, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за договором позики № 75147541 від 22.08.2021 в розмірі 20 399,72 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12 629,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 7 539,60 грн, інфляційні збитки 202,06 грн, 29,06 грн - 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За приписами частин першої-четвертої ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3, 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем додано договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, витяг з акта № 15 про надання правової допомоги від 31.10.2025, яким встановлено факт надання позивачу послуг правової допомоги, зокрема: усна консультація 2 год по 2000,00 грн/год на суму 4 000,00 грн; складання і подання до суду позовної заяви, 4 год по 3 000,00 грн/год на суму 12 000,00 грн. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial