Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Представник позивача за первісним позовом звернулася з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, за участі третьої особи Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Південнівської міської ради Одеського району Одеської області, який обґрунтовано тим, що [PERSON] з 2017 року перебував у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від попереднього шлюбу відповідач має сина [PERSON] . Від даних відносин народилася [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, діти залишилися проживати з матір`ю. Відповідач не надає можливості частіше зустрічатися з донькою [PERSON] , викликає поліцію стосовно того, що дитина перебуває у позивача більше часу ніж дозволила [PERSON] . Відповідач зловживає алкогольними напоями, проживає з дітьми в антисанітарних умовах з невідомими чоловіками. Діти погано харчуються, брудні. Син не відвідує школу, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , також вона не водить до дитячого садку доньку, не займається її розвитком. Службою у справах дітей Південнівської міської ради Одеського району Одеської області 08.04.2025 без повідомлення були обстежені житлові умови дітей за адресою: [ADDRESS] (місце проживання батьків відповідача) та складено акт обстеження умов проживання. Крім того, постановою Южного міського суду Одеської області від 14.04.2025 [PERSON] було притягнуто до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно [PERSON] . Позивач неодноразово викликав поліцію до місця де перебували діти, звертався до служби у справах дітей із заявами, проте відповідач не змінила свого ставлення до дітей, не відмовилась від вживання алкогольних напоїв, а відтак [PERSON] був змушений звернутись до суду із цим позовом, в якому просить суд визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] . Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 28.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 12.08.2025 [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини з матір`ю, який обґрунтовано тим, що [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] починаючи з 2017 року по кінець лютого 2025 року. Від фактичних шлюбних відносин у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Що стосується фактичних шлюбних відносин [PERSON] та [PERSON] , то вказані відносини не склались оскільки починаючи з 2017 року і по кінець лютого 2025 року [PERSON] систематично вчиняв домашнє насильство відносно [PERSON] , тобто скоював протиправні дії психологічного та фізичного характеру, задавав тілесні ушкодження [PERSON] . Окрім вказаних фактів [PERSON] у період з 2017 року по кінець лютого 2025 року багато разів зверталась по лінії «102» у Южненське відділення поліції на неправомірні дії [PERSON] . Як зазначає [PERSON] характеризуючи [PERSON] то він є нестриманим, імпульсивним та агресивним. Здатний до систематичного вчинення насилля в сім`ї та скоєння інших насильницьких кримінальних правопорушень. Так до 2017 року [PERSON] притягався до кримінальної відповідальності Южним міським судом Одеської області і зараз він притягається до кримінальної відповідальності за насильницькі злочини Доброславським районним судом Одеської області. За останніми епізодами тривалий строк перебував під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Позивачка за зустрічним позовом є співвласницею окремої двокімнатної квартири [ADDRESS] . На теперішній час вона проживає з неповнолітніми дітьми за вказаною адресою і як мати створила всі необхідні умови для нормального духовного та фізичного розвитку дітей, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 15.07.2025. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою №3 від 14.07.2025. 12.08.2025 від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про заперечення на висновок Комісії з питань захисту права дитини виконавчого комітету Південнівської міської ради Одеського району Одеської області щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] (а.с.111). Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 13.08.2025 поновлено строки для подання зустрічної позовної заяви [PERSON] . Прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю, за участю третьої особи Служба у справах дітей Південнівської міської ради Одеського району Одеської області, до спільного розгляду із первісним позовом. Об`єднано в одне провадження справи № 519/992/25 («Е» 2/519/673/25) та № 519/992/25 (2/519/938/25), присвоєно об`єднаній справі номер № 519/992/25 («Е» 2/519/673/25). 22.08.2025 представником відповідача за зустрічним позовом адвокатом Нікітіною Г.Е. надано до суду відзив на зустрічну позовну заяву (а.с.129). Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 09.09.2025 частково задоволено клопотання представника відповідача за первісним позовом адвоката Симаченко Є.А. про витребування доказів. Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 06.10.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом представника [PERSON] адвоката Нікітіної Г.Е. до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, за участі третьої особи Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Південнівської міської ради Одеського району Одеської області, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю, за участю третьої особи Служба у справах дітей Південнівської міської ради Одеського району Одеської області. Викликано свідків. В судовому засіданні сторона позивача за первісним позовом просила суд задовольнити їх позовні вимоги та відмовити у зустрічному позові. Сторона відповідача за первісним позов просила суд відмовити у задоволенні позову та задовольнити зустрічну позовну заяву. Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивачів, з`ясувавши дійсні обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від фактичних шлюбних відносин у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Наразі донька [PERSON] проживає з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області від 13.05.2025 за №23780-25 від громадянина [PERSON] зареєстровано 3 повідомлення: ЄО № 4652 від 01.04.2025 «неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною»; ЄО № 4903 від 09.04.2025 «неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною»; ЄО 5153 від 17.04.2025 «неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною». Матеріали ЄО №№ 4652, 4903 було уважно розглянуто керівництвом ВнП та прийнято рішення щодо списання матеріалів до справи відділення поліції як такі, що не містять складу кримінального злочину, ЄО № 5153 наразі знаходиться на розгляді у працівника поліції (а.с.54). Постановою Южного міського суду Одеської області від 14.04.2025 у справі № 519/740/25 [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП, суд обмежився усним зауваженням (а.с.68). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 11.07.2025 однокімнатна квартира, яку позивач орендує, облаштована меблями, побутовою технікою, відповідає санітарно-гігієнічним нормам (а.с.69). 06.08.2025 Службою у справах дітей Південнівської міської ради Одеського району Одеської області надано висновок № 2423 від 22.07.2025 щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] . Комісія вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] (а.с.88). Постановою Южного міського суду Одеської області від 18.02.2025 у справі № 519/46/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 грн (а.с.102). [PERSON] є співвласницею окремої двокімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.103-104). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 15.07.2025 двокімнатна квартира облаштована меблями, побутовою технікою, відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Дитина забезпечена одягом і взуттям по віку і сезону, має збалансоване харчування. Стосунки в сім`ї доброзичливі, дитина зростає в любові і турботі, члени сім`ї мають між собою дружні стосунки (а.с.105). Згідно характеристики за місцем проживання скарг від сусідів на [PERSON] не надходило (а.с.106). Згідно психолого-педагогічної характеристики закладу дошкільної освіти [PERSON] охайна, завжди у чистому одязі, забирають і приводять дитину вчасно, переважно мати. До батьків має однаково позитивне ставлення. Батьки цікавляться життєдіяльністю, поведінкою, інтересами дитини у садочку. Завжди готові до діалогу та беруть до уваги поради вихователя. Психічний розвиток дитини відповідає віковим нормам. Дівчинка емоційно врівноважена, самостійна у виконанні завдань, зосереджена, виконує інструкції дорослого. Проявляє пізнавальний інтерес, орієнтується і навколишньому середовищі, виявляє допитливість. Пам`ять, мислення, уява сформовані відповідно до віку (а.с.107). Відповідно до листа ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області від 05.08.2025 за №136552-25 громадянка [PERSON] зверталась 5 разів на спецлінії «102» за зверненням якої в ІПНП зареєстровано ЄО за: № 2909 від 06.08.2021 «домашнє насильство», розглянуто відповідно до ЗУ « Про зверненням громадян»; № 2206 від 02.07.2023 «домашнє насильство», розглянуто відповідно до ЗУ « Про зверненням громадян»; № 7675 від 15.12.2024 «домашнє насильство», розглянуто відповідно до ЗУ « Про зверненням громадян», відносно заявниці складено протокол за ст. 183 КУпАП ЕГА № 1637546; № 49 від 03.01.2025 «домашнє насильство», розглянуто відповідно до ЗУ « Про зверненням громадян» відносно [PERSON] складено протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП №107240 та вручено ТЗП АА № 425154; № 4522 від 30.03.2025 «домашнє насильство» розглянуто відповідно до ЗУ « Про зверненням громадян» відносно [PERSON] складено протокол за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП № 107156 та вручено ТЗП АА № 468106 (а.с.120). Згідно довідки № 0531 від 17.09.2025 [PERSON] працює в ТОВ «ЮГ СТРОЙ КОМПАНІ» на посаді дорожній робітник, розпорядок роботи для працівників підприємства з 8.00 год. до 17.00 год. (а.с.164). Постановою Южного міського суду Одеської області від 07.07.2021 у справі № 519/682/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 170 грн (а.с.168). Постановою Южного міського суду Одеської області від 06.09.2021 у справі № 519/888/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 грн (а.с.167). Відповідно до листа ДУ «Одеський слідчий ізолятор» від 24.09.2025 № 5/6-20329 [PERSON] був заарештований 22.09.2021, тримався під варто згідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси, звільнений 17.05.2023 під заставу у сумі 134200 грн (а.с.184) 04.11.2025 з Пересипського районного суду м. Одеси надійшов лист в якому зазаначено, що в провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.2,3 ст.189, ч.2 ст.146 КК України (а.с.187). Свідки сторони позивача за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні охарактеризували [PERSON] , як таку, що вживає слабоалкогольні напої та не дуже добре виконує материнські обовязки по відношенню до своїх дітеє. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я та безпеку, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У статті 3 Конвенції ООН про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (частина друга статті 160 СК України). Статтею 161 СК України передбачено, що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції. У рішенні ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. У рішенні ЄСПЛ «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Аналіз релевантної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже при розгляді справ щодо місця проживання дитини, насамперед, необхідно виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і має гарантувати захист прав дитини. Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультацію та мати можливість висловлювати свої думки; клопотати про призначення спеціального представника під час розгляду судовим органом справ, бути поінформованою про можливі наслідки реалізації своїх думок та про можливі наслідки будь-якого рішення (статті 3, 4 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 року). Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Разом з тим, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати інтересам дитини (стаття 12 Конвенції про права дитини, стаття 171 СК України, стаття 14 Закону України «Про охорону дитинства»). При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19). Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини. Судом у даній справі установлено, що як батько, так і мати дитини загалом належним чином ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків, проживають в одному невеликому місті, за домовленістю забирають доньку із дитсадочку та проводять з нею час, посередньо обоє характеризуються, мають достатнє матеріальне забезпечення та створили належні умови для виховання та розвитку дитини, донька має емоційний контакт як з матір`ю так і з батьком, при цьому, відсутні належні та достатні докази зловживання ними спиртними напоями чи наркотичними засобами. Кожен із батьків бажає щоб донька проживала із ним, однак, сторони не можуть досягти між собою домовленості у цьому питанні, а також з питань участі у вихованні дитини, що у подальшому призводить до конфліктів із залученням правоохоронних органів та органу опіки та піклування. Обставин, які б унеможливлювали проживання дітей з батьком чи з матір`ю, у цій справі не встановлено. Доказів жорстокого поводження батька або матері з дітьми учасниками справи не надано та судом таких фактів не встановлено. Оцінюючи висновок Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Південнівської міської ради щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , суд вважає, що органи у справах дітей зайняли недостатньо активну позицію при вирішенні спору, не надали батьку, матері та дитині належної підтримки, не висвітлили свою позицію щодо можливості і доцільності застосування спільної фізичної опіки щодо дитини. Водночас суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостро-емоційними і мінливими стосунки між батьками, отже остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі регулювати та встановлювати сталі людські стосунки. Незважаючи на те, що сторони є колишнім подружжям, однак усі найважливіші питання щодо життя їх дитини мають вирішуватися ними спільно, на засадах рівності, справедливості, добросовісності та розумності. Сторонам необхідно спільно вирішувати важливі питання щодо виховання і розвитку доньки,

Outcome: partial