Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

09 лютого 2026 року АТ «Акцент-Банк», в інтересах якого діє представник за довіреністю Шкапенко Олександр Віталійович, через підсистему «Електронний суд», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 94220,76 грн та судові витрати (вхідний №5161, а.с.1-5). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач 20.10.2021 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п. 2.1.1.1.3 Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку», клієнт погодився з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в «А-Банку» разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит (встановило кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з цим, позивач робить висновок, що відповідач, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, зобов`язання за вказаним договором не виконала, а тому, станом на 08 лютого 2026 року, має заборгованість за кредитним договором в розмірі 94 220 грн 76 коп, з яких: 73 800,06 грн - заборгованість за кредитом, та 20 420,70 грн - заборгованість за відсотками. Посилаючись на те, що [PERSON] умови, укладеного кредитного договору, не виконує в зв`язку з чим у неї утворилася вказана заборгованість, тому АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду та просить стягнути з відповідача вказану кредитну заборгованість. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 лютого 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 00 хв 26 березня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.64-65). Представник позивача Шкапенко О.В. у судове засідання, що призначено о 10 год 00 хв 23.03.2026, не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету як безпосередньо позивача, так і його представника Шкапенка О.В., що були отримані цими учасниками справи 10.03.2026 (а.с.68 зворот, 67 зворот). Водночас представник позивача Шкапенко О.В. у клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача від 08.02.2026, що було подане разом із позовною заявою (а.с.7), просив суд, розгляд означеної справи проводити без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставини, викладених у ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] , у судове засідання 26 березня 2026 року о 10 год 00 хв не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку з цим, 26 березня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 20.10.2021 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (а.с.14). Також із безпосередньо дослідженого у судовому засіданні Паспорту споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», що підписаний відповідачем [PERSON] простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 04 з номера телефону: [NUMBER] у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг, суд встановив, що 20.10.2021 АТ «Акцент-Банк» надав відповідачу інформацію, що зберігає чинність та є актуальною до 24.10.2021, відповідно до якої: сума/ліміт кредиту - до 200 000 грн; строк кредитування - 240 місяців; процентна ставка за користування кредитними коштами - 0,000001% річних (пільгова процентна ставка; пільговий період до 62 днів) та 40,8% на рік (базова процентна ставка); загальні витрати за кредитом - 51 571,06 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 76 571,06 грн; реальна річна процентна ставка - 49,34 % річних; пеня - не передбачена (а.с.15-16). Згідно дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором №б/н від 20.10.2021, станом на 08.02.2026, встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 94 220,76 грн, що складається з: 73 800,06 грн - залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), та 20 420,70 грн - залишку заборгованості за відсотками. Водночас із означеного письмового доказу суд встановив, що у період з 20.10.2021 до 05.02.2026, відповідач сплатила позивачу 29 172,88 грн у рахунок виконання умов договору б/н від 20.10.2021 (а.с.8 - 13). Із довідки за лімітами суд встановив, що 20.10.2021 між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10074179814), у період дії якого позичальнику були встановлені наступні ліміти: 1) 20.10.2021 - 24000 грн; 2) 02.03.2022 - 5000 грн; 3) 26.01.2023 - 24000 грн; 4) 07.04.2023 - 31000 грн; 5) 12.06.2023 - 38000 грн; 6) 10.08.2023 - 68000 грн; 7) 23.05.2024 - 78000 грн (а.с.27). Із довідки за картками суд встановив, що відповідачу [PERSON] АТ «Акцент-Банк» відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку: № [NUMBER] строком дії до березня місяця 2028 року (а.с.28). Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі - Закон №675), пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст. 11 Закону №675). Статтею 12 Закону №675 визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Частинами 1,2 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст.1056-1 ЦК України). Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, із, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», Паспорту споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» та Тарифів по картці «Зелена» (а.с.37-38), що складають кредитний договір, суд встановив, що їх сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови його надання, а також розмір річної процентної ставки за користування кредитом, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого правочину на зазначених у ньому умовах шляхом підписання Анкети-заяви власноручним підписом, а Паспорту споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» - простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 04 з номера телефону [NUMBER] у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач не надала суду доказів як неотримання нею у кредит від АТ «Акцент-Банк» грошових коштів у сумі 73 800,06 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання його умов, зокрема, сплати заборгованості як за тілом кредиту, так і за відсотками сукупно в розмірі 94 220,76 грн, що відповідає ціні позову. Отже, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] не виконала грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту та відсотків за його нею користування згідно умов кредитного договору №б/н від 20.10.2021, суд дійшов висновку, що позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за означеним кредитним договором у розмірі 94 220,76 грн, що складається з: 73 800,06 грн - заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), та 20 420,70 грн - заборгованості за процентами, підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України). Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 20.10.2021 обгрунтованими, тому з відповідача на користь позивача,

Outcome: approved