Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 48544 грн. Позовна заява обґрунтовується тим, що 29 квітня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 4082063 (далі договір № 4082063), за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 14800 грн. і зобов`язалася повернути його, а також сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 48544 грн., з яких: 14800 грн. тіло кредиту, 33744 грн. проценти. 30 листопада 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 30112021, відповідно до якого право вимоги за договором № 4082063 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». 23 травня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу № 23/05/24, згідно з яким таке право перейшло до позивача. Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс», будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Факторинг Партнерс». Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення), в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляла, відзиву на позов не подала. Процесуальні дії у справі 5 березня 2026 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 29 квітня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] (підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М995527) уклали договір № 4082063, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 14800 грн. (пункти 1.2, 1.3, на строк 30 днів (п. 1.4) зі сплатою процентів у розмірі 1,90% за стандартною процентною ставкою (п. 1.5.1) та 0,19% - за зниженою (п. 1.5.2), а [PERSON] зобов`язалася повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (арк. спр. 7-9). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1). Відповідно до п. 3.1 договору № 4082063 нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (п. 10.2). Графіком платежів доведено до відома [PERSON] інформацію про суму кредиту, суму нарахованих процентів та дату повернення кредиту (арк. спр. 10). У копії листа ТОВ «Авентус Україна» від 9 лютого 2026 року № 1580/26-Е значиться про видачу [PERSON] 29 квітня 2021 року онлайн кредиту у розмірі 14800 грн. (транзакція № 938675240) (арк. спр. 18). Згідно з поданими ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» розрахунками у [PERSON] станом на 13 лютого 2026 року наявна заборгованість за договором № 4082063 в розмірі 48544 грн., з яких: 14800 грн. тіло кредиту, 33744 грн. проценти (арк. спр. 19-23, 24). Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача (абз. 3 п. 5.1). 30 листопада 2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 30112021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Про що також був складений акт приймання-передачі реєстру божників від 30 листопада 2021 року (арк. спр. 25-26, 27). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 30 листопада 2021 року № 30112021 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 4082063 на загальну суму 48544 грн. (арк. спр. 28-30). 23 травня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Факторинг партнерс» уклали договір факторингу № 23/05/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» відступає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників (арк. спр. 31-34). Про що також був складений акт прийому-передачі реєстру божників від 23 травня 2024 року (арк. спр. 37). Згідно з платіжною інструкцією від 24 травня 2024 року № ТОВ «Факторинг Партнерс» сплатило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» кошти згідно договору факторингу від 23 травня 2024 року № 23/05/24 (арк. спр. 36). Відповідно до реєстру заборгованостей від 23 травня 2024 року № 1, витягу з цього реєстру та додаткової угоди від 20 грудня 2024 року № 1 до договору факторингу від 23 травня 2024 року № 23/05/24 від ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до [PERSON] договором № 4082063 на загальну суму 48544 грн. (арк. спр. 39-41, 42, 35). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються і сторонами не оспорюються факти переходу права грошової вимоги від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» та від ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором № 4082063, який укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за договором. Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Під час розгляду справи суд установив, що відповідач [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» уклали договір № 4082063 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кошти в сумі 14800 грн. строком на 30 днів, а остання зобов`язалася повернути їх та сплатити проценти за користування кредитом, розмір яких визначений договором. 29 квітня 2021 року кредитні кошти перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Авентус Україна» суд вважає доведеним. У підписаному відповідачем договорі № 4082063 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. У подальшому позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» набув права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 4082063. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, оскільки не повернула кредитні кошти та проценти за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість за договором № 4082063 в розмірі 48544 грн., з яких: 14800 грн. тіло кредиту, 33744 грн. проценти. Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Вказані обставини відповідач не спростувала, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надала. Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором № 4082063 у повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн. Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із копій договору про надання правової допомоги від 2 липня 2024 року № 02-07/2024 (арк. спр. 49-52), заявки на надання юридичної допомоги від 1 січня 2026 року № 1648 (арк. спр. 55), витягу з акта № 27 про надання юридичної допомоги від 30 січня 2026 року (арк. спр. 56) судом встановлено, що АО «Лігал Ассістанс» надавалася правнича допомога ТОВ «Факторинг Партнерс» у цій справі. Така допомога полягала в: наданні усної консультації з вивченням документів (витрачений час 2 год., вартість 4000 грн.), складанні позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (витрачений час 4 год., вартість 12000 грн.). Загальна вартість наданих послуг становить 16000 грн. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що ця справа є малозначною, в даній категорії справ усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, обсяг наданих доказів не є великим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав. Отже, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу саме в розмірі 4000 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК.

Outcome: approved