Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»(далі АТ «ПУМБ», Банк) звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № 2001226542201 від 17.01.2019 у розмірі 38091,20 грн, та витрати зі сплати судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між Банком та відповідачкою було укладено 17.01.2019 кредитний договір № 2001226542201, за яким позичальнику видано кредит у сумі 14800 грн, який пізніше було збільшено до 26223 грн. Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копія витягу з якого додається, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта шляхом направлення sms повідомлення на номер мобільного телефону. В sms-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту Банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного sms-повідомлення Банку згода клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 05.01.2026 складає 38091,20 грн, з яких: - 21222,12 грн заборгованість за кредитом; 16869,08 грн заборгованість за процентами. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачці на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була, що стало причиною звернення Банку до суду. Ухвалою судді від 02 березня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник АТ «ПУМБ» не з`явився, однак у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Будучи належним чином повідомленою про судове засідання, зокрема і шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України,відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, правом подання відзиву та заперечення не скористалася, заяв чи клопотань на день розгляду справи від неї не надходило. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши зібранні по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 17.01.2019 [PERSON] підписала заяву № 2001226542201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, просила Банк встановити на її поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт у сумі 10000,00 грн. Реальна річна процентна ставка складає 47,88%. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Відповідачкою також підписано паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якому сторони узгодили спосіб та строк кредитування, мету отримання кредиту, розмір процентної ставки, реальної річної процентної ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту. Шляхом проставлення власноручного підпису [PERSON] підтвердила, що вказана заява є приєднанням до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб. У матеріалах справи містяться копії публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджені рішеннями правління ПАТ «ПУМБ» (протокол № 694 від 06 березня 2018 року). Пунктом 2.2.5 частини 2 Розділу 1 «Загальні положення», публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Згідно п. 5.1.7. частини 5 Розділу 1 публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Відповідно до пункту 5.5. частини 5 «Умови надання споживчого кредиту», Розділу 2, сума споживчого кредиту, строк користування споживчим кредитом, цільове призначення, розмір процентів за користування споживчим кредитом та комісій (за умови обрання клієнтом умов надання споживчого кредиту з комісією), періоди сплати платежів визначаються сторонами в заяві про приєднання до договору. Відповідно до довідки АТ «ПУМБ» про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001226542201, [PERSON] 17 січня 2019 року встановлено кредитний ліміт в сумі 10000,00 грн, надалі розмір кредитного ліміту поступово збільшувався та 03 березня 2022 року становив 26223,00 грн. Випискою по особовому рахунку [PERSON] від 17.01.2019 по 05.01.2026, підтверджено, що відповідачка кредитними коштами систематично користувалася та частково сплачувала кредит, який отримала згідно договору № 2001226542201, однак борг в повному обсязі погашений не був, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Згідно розрахунків, заборгованість [PERSON] станом на 05.01.2026 за кредитним договором № 2001226542201 від 17.01.2019 складає: 38091,20 грн, з яких: 21222,12 грн заборгованість за кредитом; 16869,08 грн заборгованість за процентами. 06.01.2026 за вих. № КНО-44.2.2/1000, директором Департаменту стягнення кредитів АТ «ПУМБ» [PERSON] надіслано письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погасити заборгованість в загальному розмірі 38091,20 грн протягом тридцяти днів з моменту отримання вимоги, однак ця вимога не була виконана позичальником, а тому Банк звернувся до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення заборгованості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), чинних на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом частини першої, другої статті 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором . Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказів, на спростування викладених позивачем обставин та розміру заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] отримувала кредит від Банку, користувалася позиченими коштами, однак в повному обсязі не повернула їх, не сплачувала погоджені сторонами відсотки, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 2001226542201 від 17.01.2019 у розмірі 38091,20 грн, з яких: 21222,12 грн заборгованість за кредитом; 16869,08 грн заборгованість за процентами. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2662,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved