Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

В провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»» до [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями матеріали позовної заяви були розподіленні до провадження судді Бойко О.М. В позовних вимогах просять суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»» (Код ЄДРПОУ 20033533) 91316,04 грн. виплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позову вказано, що 02 жовтня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА»» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245001/4098/0003811. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом «Volkswagen Caddy Kasten Мaxi» державний номерний знак [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. За змістом п.1.3.: Договору, страховим ризиком визнається, зокрема дорожньо-транспортна пригода. Як вбачається з Відповіді від Національної поліції України, ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ №3021222217891564, 09 серпня 2021 року 019 год. 58 хв. в Краматорську сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів: «BMW 3201» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Caddy Kasten Мaxi» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.13.1 Правил дорожнього руху України. За фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП серії ААБ номер 107020. Відповідно до Постанови Краматорського міського суду Донецької області по справі №234/10772/21 від 17 серпня 2021 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП: «09.08.2021 року, о 19-58 годині керуючи транспортним засобом ВМW 3201 державний номерний знак [NUMBER] по сухому асфальтному покриттю по вул. В. Стуса збоку вул. Двірцева в напрямку вул. Паркова та біля буд. №5б вул. В. Стуса не дотримався безпечної дистанції для руху та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Caddy державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження чим було завдано матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. [PERSON] в суді винним себе визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Провина [PERSON] у скоєному ним адміністративному правопорушенні за ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 107020 від 09.08.2021 року, з план схемою до нього, зокрема, поясненнями [PERSON] » Відповідно Постанови Краматорського міського суду Донецької області по справ №234/10772/21 від 17 серпня 2021 року [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Дана Постанова набрала законної сили 28 серпня 2021 року, не була скасована та не була надіслана на новий розгляд, а відповідно є законною та обґрунтованою. Будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач у судовому засіданні не з`явився, у позовній заяві просив суд розглянути справу у його відсутність. У судовому засіданні відповідач не з`явився, клопотань, щодо поважних причин його відсутності не надавав, а також клопотань про відкладення розгляду справи. Правом подання відзиву не скористався. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу 3 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. 02 жовтня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА»» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245001/4098/0003811. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом «Volkswagen Caddy Kasten Мaxi» державний номерний знак [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. За змістом п.1.3.: Договору, страховим ризиком визнається, зокрема дорожньо-транспортна пригода. Як вбачається з Відповіді від Національної поліції України, ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ №3021222217891564, 09 серпня 2021 року 019 год. 58 хв. в Краматорську сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів: «BMW 3201» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Caddy Kasten Мaxi» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.13.1 Правил дорожнього руху України. За фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП серії ААБ номер 107020. Відповідно до Постанови Краматорського міського суду Донецької області по справі №234/10772/21 від 17 серпня 2021 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП: «09.08.2021 року, о 19-58 годині керуючи транспортним засобом ВМW 3201 державний номерний знак [NUMBER] по сухому асфальтному покриттю по вул. В. Стуса збоку вул. Двірцева в напрямку вул. Паркова та біля буд. №5б вул. В. Стуса не дотримався безпечної дистанції для руху та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Caddy державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження чим було завдано матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. [PERSON] в суді винним себе визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Провина [PERSON] у скоєному ним адміністративному правопорушенні за ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 107020 від 09.08.2021 року, з план схемою до нього, зокрема, поясненнями [PERSON] » Відповідно Постанови Краматорського міського суду Донецької області по справ №234/10772/21 від 17 серпня 2021 року [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Дана Постанова набрала законної сили 28 серпня 2021 року, не була скасована та не була надіслана на новий розгляд, а відповідно є законною та обґрунтованою. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Volkswagen Caddy Kasten Мaxi» державний номерний знак [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку. 18 серпня 2021 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до Страховика ПрАТ «СК «УНІКА» з заявою №00450151 про подію, з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО №245001/4098/0003811. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Volkswagen Caddy Kasten Мaxi» державний номерний знак [NUMBER] було 12 серпня 2021 року проведено його огляд, про що складено Акт огляду транспортного засобу №00450151. Відповідно до рахунку-фактури №2021018331/1 від 13 серпня 2021р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Інтер Авто Україна», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ««Volkswagen Caddy Kasten Maxі» державний номерний знак [NUMBER] складає 92 316,04 грн., відповідно ремонтної калькуляції системи Audatex №00450151 від 12 серпня 2021 року. Як вбачається зі страхового акту ПрАТ «СК «УНІКА» №00450151 від 17 серпня 2021 року, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, Страховиком - ПрАТ «СК «УНІКА» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 91 316,04 грн., шляхом безготівкового перерахування на рахунок Товариства 3 обмеженою відповідальністю «Порше Інтер Авто Україна», що підтверджується платіжним дорученням №241046 від 19 серпня 2021 року. Згідно п. 50 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства. Страховим випадком в розумінні п. 59 Закону України «Про страхування» є подія, передбачена договором, страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства. Положеннями ст. 194 Закону України «Про страхування» передбачено, що розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником або відповідно до законодавства під час укладення договору страхування або внесення змін до такого договору. Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» виконало свої зобов`язання перед страхувальником, згідно умов Договору страхування. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, власника транспортного засобу «ВMW 3201» державний номерний знак [NUMBER] , яким в момент дорожньо-транспортної пригоди, керував [PERSON] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відповідності ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент огляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. А регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. У п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги До завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до ч.1, ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права Положеннями ч. 2 ст. 1192 ЦК України, передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації. Враховуючи доведений факт вини [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження, між діями відповідача (порушенням правил дорожнього руху) та наслідками в результаті дорожньо-транспортної пригоди у вигляді пошкодження автомобіля прямий причинний зв`язок, що є підставою для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до Цивільного кодексу України: Глави 82 розділ І ст.1166 п. 1 Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на такі обставини, позивач виконав покладені на нього обов`язки, передбачені договором страхування, та оплатив спричинені ДТП збитки в порядку виплати страхового відшкодування, то на користь позивача з відповідача належить стягнути 91316,04 грн. У рішеннях Європейського суду з справ людини неодноразово робились висновки про те, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, і питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватись виключно з огляду на обставини справи (див. рішення від 09.12.1994 у справах «Руіз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), п. 29, та «Гарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26). Ці принципи застосовувалися в низці справ проти України (див., наприклад, рішення від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, п.п. 42-47; від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25; від 07.10.2010 у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява № 5231/04, п.п. 18, 19) Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028,00 грн. судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Outcome: approved