Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Позивач в особі представника, адвоката Стрикаля М.В., звернулася з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, який зареєстровано 15.08.2020 р. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис про шлюб №2211. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у шлюбі з [PERSON] , зазначає, що у подружжя спільних дітей немає. Вказує, що відносини між позивачем та відповідачем поступово погіршились з причин відсутності взаєморозуміння між подружжям та різних поглядів на сімейне життя та обов`язки. Станом на день подання цього позову сторони фактично припинили шлюбні відносини. Із врахуванням вищезазначеного, позивач наполягає на розірванні шлюбу в судовому порядку. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 26.01.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судові засідання, призначені на 26.02.2026, 31.03.2026 сторони не з`явились, відповідач відзив на позов не надав, про розгляд справи повідомлялися направленням повісток. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено 31.03.2026 провести заочний розгляд справи. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15.08.2020 р. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №2211. Зазначені обставини підтверджуються оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , наданим до матеріалів справи. Позивачка зазначає, що у подружжя спільних дітей немає. Як зазначено у позові, та не заперечувалось відповідачем, подружнє життя у позивача з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на життя, припинили подружні відносини. На теперішній час, кожен живе окремим життям, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу заперечень не надав. За змістом положень ч. 1ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Правилами ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу заперечень не надав, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 141 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved