Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Павчука С.І., звернувся до суду із позовом до Кадубовецької територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, в якій просить: визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок, загальною площею 42,90 м.кв. та житловою площею 33,20 м. кв., що в плані зазначений під літ. «А», з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літня кухня під літ «Б», сарай під літ. «В», вбиральня під літ. «Г», огорожа № 1, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить вище згадане майно. Позивач прийняв її шляхом подання до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області заяви про прийняття спадщини за законом. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем не було подано документів, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] . Відсутність правовстановлюючих документів на будинок є перешкодою в оформленні ним права власності на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . В підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Павчук С.І., не з`явилися, в поданій до суду заяві просять справу розглядати у їх відсутності. Позовну заяву підтримують повністю. Представник Кадубовецької сільської ради в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). За життя [PERSON] заповіту на належне їй майно не залишала. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований в [ADDRESS] . За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається зі змісту довідки, виданої виконавчим комітетом Кадубовецької сільської ради № 40 від 11.02.2026, [PERSON] , [INFO] , проживала [ADDRESS] . На день смерті разом із нею в одному будинку були зареєстровані та проживали син [PERSON] , дочка [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті матері та претендує на неї, оскільки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , що підтверджується відповідними заявами про відмову від спадщини від 26.01.2018. У встановлений законом строк позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , на підставі якої 18.10.2018 заведена спадкова справа № 341/2017. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. На виконання зазначених вимог ЦК України позивач [PERSON] , як особа яка прийняла спадщину звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , оскільки ним не було надано правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності за [PERSON] на цей житловий будинок. Вказане підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.07.2024 року (а.с.16). Судом встановлено, що 16 листопада 1958 виконавчим комітетом Кадубовецької сільської ради Заставнівського району зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , за актовим записом № 29. Подружжю присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 13). [INFO] народився [PERSON] , згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.05.1972, батьками вказані: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 14). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3,4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Встановлено, що [PERSON] , за життя не оформляла документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до копії витягу з погосподарської книги № 395 Кадубовецької сільської ради, за 1991-1995 роки, за адресою домогосподарства в с. Кадубівці, в списку членів сім`ї зазначено:: [PERSON] голова домогосподарства, дочка [PERSON] , внучка [PERSON] , син [PERSON] (а.с. 18). Як вбачається із облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки із зареєстрованим місцем проживання [ADDRESS] , відомості про членів домогосподарства значаться: [PERSON] голова домогосподарства, дочка [PERSON] , син [PERSON] , внук [PERSON] (а.с. 19-20). Згідно з довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ, житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований в [ADDRESS] , побудований у 1940-1963 роках, його вартість становить 110659 грн (а.с. 10). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved