Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-07 00:00:00

17.02.2026 року позивач подав суду вищенаведений позов, який обґрунтував таким. 01.05.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено Заяву-договір №4040623-516 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.1.1. «Замовлення банківських послуг» кредитного договору позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: загальна сума кредиту: 31470,00 грн.; строк кредиту: 36 місяців; проценти за користування кредитом: 0,01% річних; комісія за обслуговування кредиту: 4,9% щомісячно. Відповідно до кредитного договору кредит надається на власні потреби позичальника в сумі 31470,00 грн., шляхом перерахування на поточний рахунок № [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК». Відповідно до п.2.7. кредитного договору відповідач зобов`язався повертати кредит щомісячно згідно графіку, передбаченого Додатку № 1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Позивач зазначає, що умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату даного звернення залишається непогашеною. Як наслідок станом на 02.09.2025 заборгованість за Заявою договором №4040623-516 про надання кредиту від 01.05.2024 року становить 45814,76 грн.: - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 27305,09 грн.; - заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) 2,28 грн.; - заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) 18507,39 грн. Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача вищенаведену заборгованість та судові витрати. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18.02.2026 року прийнято позовну заяву АТ «ТАСКОМБАНК» до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; постановлено розгляд справи здійснювати в змішаній формі. Відповідачу надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу місця його реєстрації проживання, однак така повернулася до суду 03.03.2026 року з причини «адресат відсутній за вказаною адресою». При цьому про зміну місця проживання відповідач [PERSON] суд не повідомляв. Дані щодо будь-якої іншої адреси місця проживання, у матеріалах справи також відсутні. Таким чином, ухвала суду вважається врученою відповідачу. Відзив на позовну заяву станом 08.04.2026 року [PERSON] не подав, строк для подачі такого сплив. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. 01.05.2024 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви-договору про надання споживчого кредиту № 4040623-516, де сторони обумовили таке: - загальна сума кредиту: 31470.00 грн (п.1.2.2 договору); - комісія за надання кредиту є фіксованою (незмінною), нараховується Банком і сплачується Позичальником одноразово, під час надання Кредиту, у розмірі 4.9% від суми Кредиту, зазначеної в пп. 1.2.4 Заяви-договору (база розрахунку комісії), і складає суму 1470.00 грн. (п.1.2.3 договору); - сума кредиту без комісії за надання кредиту: 30000 грн. (п.1.2.4 договору); - кредитні кошти надаються шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] відкритий в АТ «ТАСКОМБАНК», операції за яким здійснюються Позичальником з використанням електронних платіжних засобів або без їх застосування, в залежності від наявності/відсутності в Позичальника Електронного платіжного засобу (платіжної картки) (п.1.2.5 договору); - строк кредиту: 36 місяців (п.1.2.6 договору); - проценти за користування кредитом: 0,01% річних (п.1.2.9 договору); - порядок повернення кредиту та сплати процентів: відбувається щомісячно у строки згідно Додатку 1 до Заяви-договору «Графік платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Кредитом» (п.1.3 договору); - комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості): нараховується Банком щомісячно, в перший робочий день розрахункового періоду; розраховується за відповідний розрахунковий період у розмірі 4.9 % щомісячно від наданої Банком суми Кредиту (база розрахунку комісії); складає суму 1542.03 грн. Комісія сплачується Позичальником щомісячно протягом строку Кредиту за відповідний розрахунковий період, її сума є фіксованою (незмінною) протягом строку Кредиту, крім випадку, зазначеного у п.5.5 цієї Заяви-договору (п.1.4 договору). Згідно з випискою по особовим рахункам кредитного договору №4040623-516 відповідачу 01.05.2024 року надано кредитні кошти позивачем у розмірі 31470 грн. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № 4040623-516 від 01.05.2024 року, укладеному з позичальником [PERSON] , станом на 02.09.2025 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 45814,76 грн, яка складається з: - заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 27305,09 грн.; - заборгованості по процентам (в т. ч. прострочена) 2,28 грн.; - заборгованості по комісії (в т.ч. простроченій) 18507,39 грн. 10.09.2025 АТ «ТАСКОМБАНК» складено повідомлення-вимогу до [PERSON] , у якому зазначає про стан заборгованості за кредитним договором № 4040623-516 від 01.05.2024 року, просить повернути таку. Це повідомлення-вимога надіслана відповідачу у паперовій формі листом з описом вкладення 12.09.2025 року. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З матеріалів справи видно та сторонами не оспорюється, що 01.05.2024 року АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір у письмовій формі у відділенні АТ «ТАСКОМБАНК». Сторони погодили між собою умови договору, у тому числі і істотні, зокрема предмет договору, строки кредитування, розмір річної процентної ставки, графік погашення, тощо. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). З банківської виписки по особовому рахунку вбачається, що позивач 01.05.2024 перерахував відповідачу 31470 грн кредитних коштів. При цьому суд бере до уваги, що договором було передбачено, що сума кредиту тобто коштів, які позивач передав у безпосереднє розпорядження відповідача становить 30000 грн, однак із зазначеної вище суми 1470 грн це комісія в розмірі 4,9 % від суми кредиту встановлена за його надання. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] заперечує наявність кредитних зобов`язань перед позивачем, натомість позивач довів існування між ним та відповідачем кредитних прав та обов`язків, зокрема підтверджено факт отримання позичальником кредитних коштів. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, у тому числі повернення кредиту частинами як це обумовили сторони в кредитному договорі, а саме в п.1.3, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, не заперечив щодо складових суми заборгованості, порядку та обґрунтованості їх нарахування. Пунктом 4 ч.1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч.2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 виснувала, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Як виснував Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року (справа №204/224/21), якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Судом установлено, що умовами кредитного договору від 01.05.2024 року передбачено сплату позичальником комісії за надання кредиту в розмірі 4,9 % від суми кредиту, яку позивач передав у безпосереднє розпорядження відповідача, що в грошовому виразі складає 1470 грн та щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 4,9 % від суми кредиту в розмірі 1542,03 грн. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Натомість у п. 1.2.7 договору зазначено про відсутність супровідних/додаткових послуг третіх осіб. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що АТ «ТАСКОМБАНК» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення п. 1.2.3 і п.1.4 кредитного договору щодо встановлення комісій за надання кредиту та щомісячної комісії за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З банківської виписки по особовим рахункам кредитного договору 4040623-516 суд установив, що АТ «ТАСКОМБАНК» 01.05.2024 надало [PERSON] кредит у розмірі 30000 грн, а також 1470 грн як комісії за надання кредиту на свою користь. Тобто сумою кредиту (основного боргу) є саме 30000 грн, які були надані позивачем [PERSON] у його розпорядження. З 01.05.2024 по 02.09.2025 року позивачем було нараховано проценти в сумі 2,28 грн, які визнаються обґрунтованими, адже такі обчислені відповідно до умов договору. Відповідачем здійснювалось погашення заборгованості за період дії договору згідно з банківської виписки по особовим рахункам, зокрема 10.06.2024 - 1457,71 грн, 12.08.2024 - 957,70 грн, 24.07.2024-1542 грн, 02.08.2024 - 0,03 грн. Відтак суд доходить висновку, що на підставі кредитного договору № 4040623-516 від 01.05.2024 у відповідача виник обов`язок сплатити на користь позивача суму заборгованості в розмірі 30002,28 грн, з якої: 30000 грн сума основного боргу та 2,28 відсотки за користування кредитними коштами. Сума 3957,44 грн часткового погашення відповідачем заборгованості за цим договором підлягає вирахуванню із загальної суми заборгованості (30002,28 грн-3957,44 грн = 26 044,84 грн). Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп. Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 56,85 %), тому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1513 грн 57 коп (2662 грн 40 коп х 56,85 % = 1513 грн 57 коп).

Outcome: partial