Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Керівник Чугуївської окружної прокуратури Харківської області звернувся до суду з позовом, з урахуванням зміненого предмету позову, просив: визнати недійсним договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6321685200:02:001:0415 № б/н від 04.01.2021, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Агро Терра 2020»; витребувати у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВ «Агро Терра 2020» (ЄДРПОУ 43995707) у державну власність в особі Харківської обласної військової адміністрації земельну ділянку з кадастровим номером 6321685200:02:001:0415, загальною площею 22,0000 га. В обґрунтування позовної заяви прокурор зазначив, що земельна ділянка за кадастровим номером 6321685200:02:001:0415, загальною площею 22,0000 га відноситься до земель оборони та входить до складу прикордонної смуги, що перебуває під охороною [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України. Остання розташована уздовж державного кордону України на території Охримівської сільської ради Чугуївського (колишнього Вовчанського) району Харківської області, тобто перебуває в зоні облаштування і утримання інженерно-технічних споруд та огорож державного кордону, а тому не може перебувати у приватній власності. Вибуття спірної земельної ділянки з державної власності до приватної власності відбулось незаконно, оскільки вона повністю розташована в межах прикордонної смуги та належить до земель оборони. Ухвалою судді від 19.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Харківської обласної державної (військової) адміністрації Баранчук Ольга Борисівна надала через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до суду 04.06.2024 пояснення, де зазначила, що підтримує позовні вимоги прокурора в повному обсязі, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав викладених у позові, просила розглянути справу без участі їх представника. Начальник [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ) за допомогою поштового зв`язку надіслав 21.05.2024 письмові пояснення, де зазначив, що порушені права та інтереси держави підлягають захисту шляхом зобов`язання [PERSON] та ТОВ «Агро Терра 2020» усунути перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою. 10.07.2004 відповідач [PERSON] та представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Терра 2020» директор Жерновський М.Є. подав до суду відзив на позовну заяву, де просив залишити позовну заву без розгляду з підстав того, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що позивач, маючи повну процесуальну правоздатність, має бажання ініціювати такий спір на захист власних прав чи інтересів, чи висловлював свою неспроможність захистити свої права самостійно, у зв`язку з чим є потреба захисту його інтересів органами прокуратури. У разі продовження розгляду справи просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності. У відзиві на позовну заяву також зазначено, що із доданих до матеріалів справи доказів, не вбачається факту передачі спірної земельної ділянки для вищевказаних цілей, в той час, як відповідними доказами підтверджено віднесення в установленому чинним законодавством порядку такої земельної ділянки саме до земель сільськогосподарського призначення. Прокурором не спростовано факту, що на момент прийняття рішення Головним управління Держгеокадастру у Харківській області про передачу земельних ділянок у власність (сукупність яких наразі складає площу спірної земельної ділянки), такі земельні ділянки відносились до категорії земель із цільовим призначенням: для сільськогосподарського призначення, будь-яких рішень стосовно зміни їх цільового призначення не приймалися, а докази того, що саме ця земельна ділянка належала до категорії земель із цільовим призначенням «землі оборони» - у позовній заяві відсутні. Також зазначено, що прокурором не надано суду жодних доказів на підтвердження необхідності отримання органами Державної прикордонної служби спірної земельної ділянки у постійне користування для вищевказаних цілей, а відсутність ініціативи зі сторони органу Державної прикордонної служби по вказаному питанню очевидно свідчить про відсутність такої потреби/необхідності. Відповідач правомірно, у спосіб, передбачений чинним законодавством, набув права власності на спірну земельну ділянку та є її добросовісним власником, а втручання прокурора у даному разі є непропорційним. 09.07.2024 відповідач [PERSON] та представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Терра 2020» директор Жерновський М.Є. подав до суду відзив на позовну заяву, де просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки із доданих до матеріалів справи доказів, не вбачається факту передачі спірної земельної ділянки для вищевказаних цілей, в той час, як відповідними доказами підтверджено віднесення в установленому чинним законодавством порядку такої земельної ділянки саме до земель сільськогосподарського призначення, також прокурором не спростовано факту, що на момент прийняття рішення Головним управління Держгеокадастру у Харківській області про передачу земельних ділянок у власність (сукупність яких наразі складає площу спірної земельної ділянки), такі земельні ділянки відносились до категорії земель із цільовим призначенням: для сільськогосподарського призначення, будь-яких рішень стосовно зміни їх цільового призначення не приймалися, а докази того, що саме ця земельна ділянка належала до категорії земель із цільовим призначенням «землі оборони» - у позовній заяві відсутні. Також зазначено, що прокурором не надано суду жодних доказів на підтвердження необхідності отримання органами Державної прикордонної служби спірної земельної ділянки у постійне користування для вищевказаних цілей, а відсутність ініціативи зі сторони органу Державної прикордонної служби по вказаному питанню очевидно свідчить про відсутність такої потреби/необхідності. Відповідач правомірно, у спосіб, передбачений чинним законодавством, набув права власності на спірну земельну ділянку та є її добросовісним власником, а втручання прокурора у даному разі є непропорційним. У відповіді на відзив, поданій 19.07.2024 керівником окружної прокуратури Прилуцьким С.М. через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до суду, зазначено, що відповідачем не вчинено жодних дій для перевірки факту приналежності спірної земельної ділянки до земель оборони та розташування в межах прикордонної смуги, що є очевидним з викопіювання з кадастрової карти України, з чого вбачається, що спірна земельна ділянка розташована у північно-східній частині Чугуївського району Харківської області. За допомогою функції «лінійка» встановлено, що відстань до Державного кордону України, якщо вимірювати з півночі, у найвіддаленішій точці становить приблизно 2,049 км, найближча точка спірної земельної ділянки розташована на відстані приблизно 1,344 км до Державного кордону України. Прокурор підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Позивач та відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник Головного управління Держгеокадастру в Харківській області просив розглянути праву за відсутності їх представника. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення прокурора, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи Головним управлінням Держеокадастру у Харківській області 30.09.2020 видано наказ № 16930-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області; передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6321685200:02:001:0355) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.11.2020 [PERSON] продала, а [PERSON] купив цілу земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6321685200:02:001:0355, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. Наказом Головного управління Держеокадастру у Харківській області від 21.05.2020 № 9819-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області; передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6321685200:02:001:0354) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. Між [PERSON] та [PERSON] 17.07.2020 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, у відповідності до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив цілу земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6321685200:02:001:0354, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. Згідно з наказом Головного управління Держеокадастру у Харківській області від 21.05.2020 № 9814-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області; передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6321685200:02:001:0360) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.06.2020 [PERSON] продала, а [PERSON] купив цілу земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6321685200:02:001:0360, розташовану за межами населених пунктів за адресою: Харківська область, Вовчанський район, Охримівська сільська рада. У відповідності до наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 21.05.2020 № 9810-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області; передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6321685200:02:001:0352) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.06.2020 [PERSON] продав, а [PERSON] купив цілу земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6321685200:02:001:0352, розташовану за межами населених пунктів на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 21.05.2020 видано наказ № 9811-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність», згідно з яким вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області; передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6321685200:02:001:0353) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.06.2020 [PERSON] продав, а [PERSON] купив цілу земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6321685200:02:001:0353, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. За змістом наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 21.05.2020 № 9813-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області; передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6321685200:02:001:0359) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.06.2020 [PERSON] продав, а [PERSON] купив цілу земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6321685200:02:001:0359, розташовану за межами населених пунктів на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. Наказом Головного управління Держеокадастру у Харківській області від 21.05.2020 № 9816-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області; передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6321685200:02:001:0361) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. Між [PERSON] та [PERSON] 16.06.2020 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, у відповідності до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив цілу земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6321685200:02:001:0361, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. Згідно з наказом Головного управління Держеокадастру у Харківській області від 21.05.2020 № 9807-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області; передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6321685200:02:001:0357) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. За умовами договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.07.2020 [PERSON] продала, а [PERSON] купив цілу земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6321685200:02:001:0357, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. Наказом Головного управління Держеокадастру у Харківській області від 21.05.2020 № 9804-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області; передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6321685200:02:001:0356) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2020 [PERSON] продала, а [PERSON] купив цілу земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6321685200:02:001:0356, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. У відповідності до наказу Головного управління Держеокадастру у Харківській області від 21.05.2020 № 9820-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області; передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6321685200:02:001:0358) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. За умовами договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2020 [PERSON] продав, а [PERSON] купив цілу земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6321685200:02:001:0358, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. Наказом Головного управління Держеокадастру у Харківській області від 21.05.2020 № 9819-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області; передано гр. [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер 6321685200:02:001:0362) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2020 [PERSON] продав, а [PERSON] купив цілу земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6321685200:02:001:0362, розташовану за межами населених пунктів на території Охримівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. На підставі заяви [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами: 6321685200:02:001:0355, 6321685200:02:001:0354, 6321685200:02:001:0360, 6321685200:02:001:0352, 6321685200:02:001:0353, 6321685200:02:001:0359, 6321685200:02:001:0361, 6321685200:02:001:0357, 6321685200:02:001:0356, 6321685200:02:001:0358, 6321685200:02:001:0362 об`єднано в одну окрему земельну ділянку з кадастровим номером 6321685200:02:001:0415 загальною площею 22,0000 га, про що у Державному земельному кадастрі містяться відповідні відомості. За договором дарування земельної ділянки від 30.12.2020 [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 22,0000 га, кадастровий номер 6321685200:02:001:0415. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.12.2023 за № 358999539 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6321685200:02:001:0415, площею 22 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. На підставі договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 04.01.2021 вказана земельна ділянка передана [PERSON] в користування ТОВ «Агро Терра 2020» строком на 49 років. Надаючи правову кваліфікацію доказам та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони". Відповідно до ст. 65 ЗК України землями промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Порядок використання земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 77 ЗК України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування. Порядок використання земель оборони встановлюється законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЗК України, у редакції чинній на момент видання наказів ГУ Держгеокадастру у Харківській області, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відповідно до закону. Відповідно до п. в ч. 3 ст. 84 ЗК України, у редакції чинній на момент видання наказів ГУ Держгеокадастру у Харківській області, до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать землі оборони. Частинами 2, 3 ст. 115 ЗК України та ч. ч. 1, 4 ст. 3 Закону України "Про використання земель оборони" уздовж державного кордону України відповідно до закону встановлюється прикордонна смуга, в межах якої діє особливий режим використання земель. Розмір та правовий режим зон з особливим режимом використання земель встановлюється відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про використання земель оборони" землі в межах прикордонної смуги та інші землі, необхідні для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів, надаються в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про використання земель оборони" військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування. Землі оборони можуть використовуватися для будівництва об`єктів соціально-культурного призначення, житла для військовослужбовців та членів їхніх сімей, а також соціального та доступного житла без зміни їх цільового призначення. Відповідно до п.6 розділу II "Положення про орган охорони державного кордону Державної прикордонної служби України" № 1468/32920 від 26.12.2018 оформлення та набуття в постійне користування земельних ділянок в межах визначеної ділянки відповідальності віднесено до компетенції органів охорони державного кордону. Згідно з п.5 вищезазначеного Положення органами охорони державного кордону є прикордонний загін, окремий контрольно-пропускний пункт та авіаційна частина. Питання оформлення та набуття в постійне користування земельних ділянок, які перебувають у межах прикордонної смуги на ділянці кордону на території Чугуївського (колишнього Вовчанського) району Харківської області віднесено до компетенції [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України, що підтверджується листом [INFO] № 06.2/688/24-вих від 19.01.2024. Статтею 22 Закону України "Про державний кордон України" передбачено, що з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Прикордонна смуга встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону України на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів України. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення. Згідно зі ст. 23 Закону України "Про державний кордон України" у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, обліку та тримання на пристанях, причалах і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України. Сукупний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що земельні ділянки у межах прикордонної смуги, яка встановлена вздовж державного кордону України, відносяться до земель оборони, які можуть перебувати лише у державній власності та не підлягають передачі до комунальної чи приватної власності, а також щодо яких встановлений спеціальний режим їх використання. Отже, встановлення факту розташування спірної земельної ділянки в межах прикордонної смуги свідчить про належність вказаної ділянки до земель оборони в силу законодавчого визначення цільового призначення земель, розташованих у межах прикордонної смуги. Так, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 "Про прикордонний режим" (в редакції від 24.12.2019, чинній на момент видання наказів ГУ Держгеокадастру у Харківській області) установлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу у межах прилеглих до кордону територій селищних і сільських рад, де запроваджується прикордонний режим. З урахуванням особливостей місцевості та інших умов ширина прикордонної смуги може бути змінена обласними державними адміністраціями за поданням Адміністрації Державної прикордонної служби, але вона не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що знаходиться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень. Відповідно до затвердженого цією постановою Кабінету Міністрів України "Положення про прикордонний режим" прикордонна смуга - це ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо уздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або уздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм у межах територій селищних і сільських рад, прилеглих до державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень. Лінія прикордонних інженерних споруд - спеціальна смуга місцевості в межах прикордонної смуги та інші земельні ділянки, які відповідно до законодавства надаються в постійне користування органам Державної прикордонної служби для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів. Розпорядженням Харківської обласної адміністрації від 20.04.2016 № 138 "Про додаткові заходи щодо забезпечення дотримання прикордонного режиму в межах території Харківської області" Вовчанській районній державні адміністрації доручено привести у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1147 "Про прикордонний режим" та цього розпорядження раніше видані розпорядження з питань прикордонного режиму. Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 14.09.2018 № 522 "Про визначення ширини прикордонної смуги в межах території Харківської області" визначено ширину прикордонної смуги вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд. Надалі, розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 01.11.2021 № 539 "Про визначення ширини прикордонної смуги в межах території Харківської області" визначено ширину прикордонної смуги вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм - 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд. Знаходження спірної земельної ділянки у прикордонній смузі візуально підтверджується: -схемою розташування земельних ділянок в прикордонній смузі; -додатком 1 до Договору між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон Описом проходження державного кордону між Україною та Російською Федерацією; -викопіюванням з Публічної кадастрової карти України. У письмових поясненнях від 09.05.2024 № 10/4889-24-вих [NUMBER] прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ) підтвердив, що земельна ділянка за кадастровим номером 6321685200:02:001:0415 загальною площею 22 га відноситься до земель оборони та входить до складу прикордонної смуги, що перебуває під охороною [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України. Остання розташована уздовж державного кордону України на території Охримівської сільської ради Чугуївського (колишнього Вовчанського) району Харківської області, перебуває в зоні облаштування і утримання інженерно-технічних споруд та огорож державного кордону. При наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прикордонної смуги необхідно виходити із її нормативних розмірів, встановлених ст. 22 Закону України "Про державний кордон України" та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 "Про прикордонний режим". Нерозроблення та незатвердження окремого проекту землеустрою щодо встановлення прикордонної смуги не свідчить про її відсутність, оскільки розміри (ширина) прикордонної смуги встановлені законом - від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень. Такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 297/1395/15-ц та від 26.10.2020 у справі № 297/1408/15-ц. При цьому, відповідні розміри та ширина прикордонної смуги на території Чугуївського (колишнього Вовчанського) району Харківської області визначено також вказаним вище розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 01.11.2021 № 539 "Про визначення ширини прикордонної смуги в межах території Харківської області". З огляду на викладене, ураховуючи, що землі в межах прикордонної смуги належать до земель оборони та можуть перебувати лише у державній власності, суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка незаконно передана у приватну власність. Про те, що землі оборони, зокрема землі у межах прикордонної смуги, не можуть передаватись у комунальну та приватну власність, свідчить судова практика Верховного Суду. Зокрема, постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 924/174/18 залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій про визнання незаконними і скасування рішень органу місцевого самоврядування, якими надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, що належали до земель оборони та знаходились у межах прикордонної смуги. Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 297/1395/15-ц залишено без змін судові рішення про задоволення позовних вимог прокурора про скасування наказів Головного управління Держземагенства у Закарпатській області та повернення в державну власність земельної ділянки з чужого незаконного володіння з огляду на те, що відповідно до вимог ст. 77, ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України землі оборони належать виключно до державної власності та не можуть передаватись у приватну власність. Постановою Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 163/2369/16-ц підтверджено доводи позовних вимог прокурора про те, що землі у межах прикордонної смуги належать виключно до державної власності та не можуть передаватись у приватну власність. При цьому, суд касаційної інстанції визнав обґрунтованим посилання прокурора на рішення органів державної влади (місцевого самоврядування) про встановлення ширини прикордонної смуги, зокрема постанови обласної Рада депутатів Трудящих Волинської області № 39/599 від 15.09.1946, якою в межах Волинської області встановлено 2 - кілометрову та 800-метрову прикордонні смуги. Аналогічними чином постановою Верховного Суду від 26.10.2020 у справі № 297/1408/15-ц також визнано обґрунтованим посилання на рішення органів державної влади про встановлення ширини прикордонної смуги, зокрема, постанову Закарпатського обласного виконавчого комітету від 28.09.1946 "Про введення 800 метрової прикордонної смуги в межах Закарпатської області". У постанові Верховного Суду від 23.07.2020 у справі № 910/19932/17 зазначено, що "Колегія суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що розташування спірної земельної ділянки в межах прикордонної смуги свідчить про її належність до земель оборони." Згідно з частинами 1, 2, 6, 7 статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Відповідно до інформації Кабінету Міністрів України від 09.01.2024 № 631/0/2-24, Кабінетом Міністрів рішень про погодження зміни цільового призначення спірної земельної ділянки не приймалось. Відповідно до ст. 188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснюється відповідно до закону. Частиною 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Так, постановою Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 163/2369/16-ц підтверджено, що землі у межах прикордонної смуги належать виключно до державної власності. Відповідно до п.6 розділу II Положення про орган охорони державного кордону прикордонної служби України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.12.2018 за №1468/32920, оформлення та набуття у постійне користування земельних ділянок в межах земель прикордонної смуги віднесено до компетенції органів охорони державного кордону. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності", у редакції чинній на момент винесення розпорядження від 31.07.2007, при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності землі оборони крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення. Відповідно до п. в ч. 3 ст. 84 ЗК України, у редакції чинній на момент видання наказів ГУ Держгеокадастру у Харківській області, до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать землі оборони. Ураховуючи вищенаведене, спірна земельна ділянка, яка знаходяться в межах прикордонної смуги, відносяться до земель оборони, може перебувати виключно у державній власності, а її використання для ведення сільськогосподарської діяльності можливе лише з дозволу [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини [NUMBER] ), а тому передача в приватну власність спірних земельних ділянок відбулась всупереч закону, оскільки право надання дозволу на їх використання належить до компетенції Харківської обласної державної (військової) адміністрації та [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини [NUMBER] ). Ураховуючи те, що ГУ Держгеокадастру у Харківській області не мало повноважень щодо передачі спірних земель із земель державної власності до земель приватної власності, то фактично така передача не відбулась, статус цих земельних ділянок не змінився до теперішнього часу. Відповідачами у встановленому законом порядку позовні вимоги прокурора не спростовано. Відповідно до ч. 2 ст. 391 ЦК України якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст.387 ЦК України Судом встановлено, що відповідач є недобросовісним набувачем. Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Недобросовісний набувач, навпаки, на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження не має права. Від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку. Від добросовісного - лише в передбачених законом випадках. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи могла знати про порушення порядку реалізації майна або знала чи могла знати про набуття нею майна всупереч закону (див., зокрема, постанови від 22.06.2021 у справі №200/606/18 (пункт 61), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 211), від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (пункт 55), від 21.09.2022 у справі №908/976/19 (пункт 5.66)). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 вказала, що не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи мала знати про набуття нею маи?на всупереч закону. Таким чином, недобросовісне заволодіння чужим маи?ном не відповідає критерію мирного володіння маи?ном. Право власності на спірну земельну ділянку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] набули на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в порядку, визначеному для безоплатної приватизації. При цьому, матеріалами справи повністю підтверджується, що спірна земельна ділянка належить до земель оборони, які можуть перебувати виключно у власності держави, а отже, відповідач не мав законних прав на набуття права власності на вказану земельну ділянку, оскільки діи?сним їх власником є держава в особі уповноваженого органу. Відповідач не мав перешкод у доступі до законодавства й у силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак спірної земельної ділянки, будучи місцевим мешканцем Вовчанської територіальної громади, та потенційно знаючи про існування вказаних державних земель, що перебували у користуванні [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України, проявивши розумну обачність, міг і повинен був знати про те, що вони відносяться до земель оборони, а тому вибули з володіння держави з порушенням вимог закону, що ставить під обґрунтований сумнів добросовісність відповідачів під час розпорядження спірною земельною ділянкою та набуття права власності на неї. Згідно доступу до публічної кадастрової карти, а також інших електронних сервісів, які є у відкритому доступі, такі як «Google Earth Pro», [INFO] які містять супутникові знімки Земної поверхні, відповідач мав змогу встановити, що набуті ним земельні ділянки знаходились в межах прикордонної смуги, ближче ніж 5 кілометрів до лінії державного кордону. ГУ Держгеокадастру у Харківській області видало відповідні накази про затвердження документації та передачу земельних ділянок у власність власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які отримали їх одночасно 21.05.2020, окрім [PERSON] який отримав її 30.09.2020. В стислий термін з 06.02.2020 по 11.02.2020 оформили довіреності на ім`я [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , окрім [PERSON] який оформив довіреність - 19.03.2020. Після отримання земельних ділянок у приватну власність вищевказані громадяни не використовували їх за цільовим призначенням, оскільки їх в стислі терміни продано [PERSON] в період з 15.06.2020 по 18.06.2020, окрім земельної ділянки, отриманої [PERSON] яка продана [PERSON] 04.11.2020, довіреною особою [PERSON] [PERSON] після укладання договорів купівлі-продажу земельних ділянок та набуття права власності звернувся для розробки технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами 6321685200:02:001:0355, 6321685200:02:001:0354, 6321685200:02:001:0360, 6321685200:02:001:0352, 6321685200:02:001:0353, 6321685200:02:001:0359, 6321685200:02:001:0361, 6321685200:02:001:035, 6321685200:02:001:0356, 6321685200:02:001:0358, 6321685200:02:001:0362, які належать йому на праві власності в одну окрему земельну ділянку з кадастровим номером 6321685200:02:001:0415. Отримавши спірну земельну ділянку, [PERSON] дарує її [PERSON] уклавши договір дарування земельної ділянки 13.12.2020. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.12.2023 за № 358999539 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6321685200:02:001:0415, площею 22 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. В подальшому [PERSON] на підставі договору про встановлення емфітевзису 04.01.2021 для сільськогосподарських потреб з ТОВ «Агро Терра 2020», директором якої і є сам [PERSON] . Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про недобросовісність набуття [PERSON] спірної земельної ділянки, спрямованої на набуття права власності кінцевим набувачем. Неправомірне отримання земельних ділянок державної форми власності у приватну власність громадян, реалізоване через обмежене коло «довірених» осіб в інтересах одного набувача, має ознаки схеми з виведення землі з державної власності та може слугувати підставою для визнання недійсним відповідного акт органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (постанова Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 18.11.2015 у справі № 6-836цс-15). Таким чином, процедура отримання спірних земельних ділянок у приватну власність 10 громадян проведена Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області з метою надання формальних ознак законності схемі виведення землі з державної власності та фактично здійснена в інтересах [PERSON] , який фактично користується спірною земельною ділянкою, що явно не відповідає критеріям добросовісності. Водночас, спірна земельна ділянка на цей час надана в оренду ТОВ «Агро Терра 2020», може використовувались як земля сільськогосподарського призначення та бути переданою фізичним чи юридичним особам у власність та користування, проте в силу наведених вище вимог законодавства вона не може перебувати у приватній чи комунальній власності. Оскільки держава не могла і не уповноважувала ГУ Держегокадастру у Харківській області на прийняття рішень всупереч вимог закону, то [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі таких рішень у встановленому законом порядку права власності на земельні ділянки не набули, а отже, і не могли у подальшому відчужити їх [PERSON] , який в свою чергу подарував їх [PERSON] , а останній не мав права передавати об`єднану земельну ділянку в користування ТОВ «Агро Терра 2020». Враховуючи, що державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку за [PERSON] фактично проведено на підставі незаконних рішень ГУ Держгеокадастру у Харківській області, договір користування земельною ділянкою (договір емфітевзису) є недійсним з моменту його укладення. Таким чином, оскільки земельна ділянка вибула з власності держави незаконно, з допущенням порушень вимог чинного законодавства, укладений договір користування земельною ділянкою (договір емфітевзису) підлягає визнанню недійсним в судовому порядку, в зв`язку з чим спірна земельна ділянка підлягає витребуванню з володіння [PERSON] та ТОВ «Агро Терра 2020» у державну власність в особі Харківської обласної військової адміністрації на підставі ст. 387 ЦК України. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають як право власності на нерухоме майно, так і речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, у тому числі право оренди (суборенди) земельної ділянки. З наведеного випливає, що державній реєстрації підлягає як право власності, так і похідні від права власності речові права на нерухоме майно. Разом із тим, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду про задоволення віндикаційного позову лише щодо останнього власника ніяким чином не може призвести до зміни чи скасування запису про похідні від права власності речові права на вказане майно, яким розпорядилася особа, яка не мала права цього робити, оскільки є володіючим невласником. Таким чином, повернення земельної ділянки у володіння власника (титульного володільця) в повній мірі не відбувається, якщо існують зареєстровані обмеження щодо володіння таким майном у вигляді запису про похідне від права власності право користування земельною ділянкою, й земельна ділянка не повертається у фактичне володіння з можливістю власника нею як користуватися, так і розпоряджатися. Ефективним способом захисту порушених інтересів держави у даному випадку є витребування спірної земельної ділянки як у [PERSON] , так і у фактичного володільця ТОВ «Агро Терра 2020» на підставі ст. 387 ЦК України. Таким чином, враховуючи, що земельна ділянка, яка в силу приписів чинного законодавства належить до земель державної власності, вибула з володіння власника поза його волею, за відсутності законного рішення про передачу в приватну власність, тому витребування земельної ділянки з незаконного володіння відповідачів та визнання договору користування земельною ділянкою (договору емфітевзису) недійсним дозволить відновити права та інтереси єдиного правомочного власника спірної земельної ділянки держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved