Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтерсах якої діє адвокат Часник О.Д., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 04 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 3975, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя, обов`язки подружжя та ведення спільного господарства. За твердженням позивача, між сторонами виникли стійкі конфліктні відносини, внаслідок чого подружжя фактично припинило спільне проживання близько чотирьох років тому. Відповідач проживає окремо та створив інші сімейні відносини. Позивач вказує, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини, а примирення між сторонами є неможливим. Шлюб між сторонами розривається вперше. Спору щодо поділу спільного майна подружжя на час розгляду справи між сторонами немає. Позивач також зазначила, що заходи досудового врегулювання спору не вживалися, заходи забезпечення доказів або позову не здійснювалися, інші позови з тим самим предметом та з тих самих підстав до відповідача не подавалися. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Попередній розрахунок судових витрат становить: судовий збір у розмірі 1331 грн 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, але представником позивачки подано до суду заяву в якій вона просила розгляд справи проводити у їх відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 04.12.2007 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 3975. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Сторони не підтримують подружні відносини, шлюб фактично розпався. Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Дослідивши фактичні обставини справи, суд зважає на те, що примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1331,20 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата),підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подано ордер №1249010 від 28.01.2026 року виданий на підставі договору про надання правової допомоги №2 від 22.01.2026 року, договір №2 від 22.01.2026 року , та платіжну інструкцію «@2PL575790 від 25.01.2026 на загальну суму 5000 гривень. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивачем дійсно були понесені витрати на правничу допомогу у цій справі, до ухвалення рішення по справі (в прохальній частині позовної заяви) було заявлено про стягнення витрат на оплату правової допомоги, а тому суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11. На підставі викладеного,

Outcome: approved