Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

10.03.2026 Старосинявським районним судом Хмельницької області ухвалено рішення по цивільній справі №569/2255564/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказаним рішенням позов задоволено стягнуто з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №5765791024 від 20.10.2024 у розмірі 26497 гривень 58 копійок та 2422 гривні 40 копійок в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, а всього 28919 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 98 копійок. 17.03.2026 до суду надійшла заява ТОВ «ІННОВА НОВА» про ухвалення додаткового рішення, в якій викладено прохання про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., яку просив розглянути без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не подавав. Неприбуття у судове засідання особи, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення та долучені до неї документи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 270 ЦПК України). Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань від відповідачів про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до матеріалів справи не надходило. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У позовній заяві вказано про понесення позивачем попередніх витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. Після ухвалення 10.03.2026 судового рішення по справі, 17.03.2026 через «Електронний суд» стороною позивача була надіслана заява про ухвалення додаткового рішення; договір про надання правової допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025; заявка №2777220274 про надання послуг від 04.08.2025 на загальну суму 5000 гривень; акт № 2777220274 приймання передачі наданих послуг до договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 на загальну суму 5000 гривень ; платіжну інструкцію №16 від 11.03.2026 про перерахунок коштів в сумі 5000 гривень на рахунок [PERSON] , адвокат згідно заявки № 2777220274 від 04.08.2025 про надання послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025. Отже, представником позивача вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України були дотримані. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представником позивача були надані про підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, тому їх сума підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). Оскільки, як зазначено вище, відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, і такого клопотання від відповідачів не надходило, суд стягує витрати позивача на правничу допомогу у заявленому його пердставником розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved