Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із даною заявою, зазначивши, що він є сином [PERSON] . Його батько здійснює періодичне лікування у Комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради Відповідно до епікризів з історії хвороби батьку заявника було встановлено наступні діагнози:у період з 06.02.2004 р. по 04.03.2004 р. - тривожно-депресивний стан; у період з 04.11.2005 р. по 30.11.2005 р. - рекурентний депресивний розлад; у період з 07.05.2019 р. по 17.05.2019 р. - органічний (судинний) психотичний розлад, депресивний галюцинаторний синдром. Батько заявника має періодичні психіатричні розлади, які то знаходяться в стадії ремісії то загострюються та переростають у більш серйозні психіатричні проблеми, а отже у нього сформувався стійкий психічний розлад, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними. Йому встановлено діагноз класу V. Розлади психіки та поведінки, а саме F06.0 (галюцинації, пов`язані з органічним ураженням головного мозку). У [PERSON] порушена свідомість, його поведінка ставала агресивною, він робить зовсім необґрунтовані, інколи безглузді, висновки, що не мають об`єктивних доказів, не відповідають його судженням і не зрозумілі для інших. Таким чином у зв`язку із хворобою він втратив можливість розуміти значення своїх дій, керувати ними, а тому потребує опіки. Так, [PERSON] не маючи інших близьких та родичів, перебуває на постійному утриманні свого сина заявника по справі. У зв`язку з чим заявник просив визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатнимта призначити його її опікуном. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи здійснюється в порядку окремого провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2024 року дану справу направлено до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду за підсудністю. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2024 року було прийнято заяву до розгляду. 04 вересня 2024 року ухвалою суду по справі призначено судово-психіатричну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 03 лютого 2026 року провадження поновлено та призначено справу до розгляду. У судовому засідання заявник та його представник підтримали подану заяву, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] адвокат Петренко І.Ф. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, вважала за доцільне в інтересах [PERSON] визнати його недієздатним та призначити заявника його опікуном. Заінтересована особа [PERSON] до суду не з`явився. Представник Органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що заявник є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 06.05.2010 року. Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи № 2-Ц від 12.01.2026 року [PERSON] виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдальної, виражений змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом в теперішній час іспитований не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. У відповідності до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, дослідивши взаємний зв`язок доказів по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для визнання [PERSON] недієздатною особою. Норми ч. 1ст.300 ЦПК України вказують, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку та за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Так, у відповідності до ст.ст. 58, 63 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Опікуни призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних або родинних відносинах з підопічною особою. Судом встановлено шляхом перевірки даних з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини, реєстрацію та розірвання шлюбу, що інших близьких родичів, крім заявника, [PERSON] , не має. З урахуванням особистих стосунків між заявником та його батьком, заявник може виконувати обов`язки опікуна. Окрім цього, у постанові Верховного Суду від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 зазначено, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого. Відповідно до військово-облікового документу Резерв+, [PERSON] перебуває на військовому обліку [INFO] , солдат резерву. Дані оновлено вчасно. Згідно розпорядження Голови адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради № 28-р від 17.02.2026 року, опікунська рада вважає за доцільне встановлення опіки над [PERSON] та призначення заявника його опікуном. На підставі викладеного, суд вважає, що заява про визнання [PERSON] недієздатним та призначення його опікуном заявника підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] страждає на стійкий психічний розлад, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається з ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З огляду на що, суд приходить до висновку про встановлення строку дії рішення у два роки з моменту набрання ним законної сили.

Outcome: approved