Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через свого представника Дідиченко Дарину Григорівну звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 20.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі кредитор) та [PERSON] (надалі позичальник, відповідач) шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1398-5998 (далі Кредитний договір), за умовами якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит в сумі 5800,00 грн. строком на 365 днів. Комісія за видачу кредиту склала 15% від суми кредиту що становить 870,00 грн. За користування кредитом відповідач мав сплачувати проценти відповідно до денної процентної ставки у розмірі 1,45% в день. Відповідачем кошти на часткове погашення заборгованості не вносилися. На переконання позивача, відповідач не виконав свого зобов`язання по договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором в загальній сумі 29000,00 гривень, з яких: 5800,00 гривень - сума основного боргу, 23200,00 гривень - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою суду від 26.01.2026 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження було надіслано 28.01.2026 року, поштове відправлення вручене відповідачу 05.02.2026, тому відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Крім того копію ухвали про відкриття провадження було надіслано на електронну адресу відповідача, вказану у кредитному договорі, доставлено до електронного кабінету 27.01.2026. 13 лютого 2026 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») від представника відповідача [PERSON] адвоката Кащука А.М. надійшов відзив на позову заяву від 13.02.2026 р. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на відсутність у матеріалах справи первинної бухгалтерської документації, яка б підтверджувала суму заборгованості, вказує що наданий позивачем лист-довідка про підтвердження перерахування коштів не відповідає вимогам первинного документа, тому вважає, що із цих доказів неможливо встановити суму заборгованості відповідача. Крім того зазначає, що проценти за користування кредитом та інші платежі, які визначив позивач, суперечать положенням чинного законодавства, що встановлений розмір процентів перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, зазначає що непропорційність великої суми компенсації в даній справі становить понад п`ятдесят відсотків від суми кредиту. За результатами розгляду справи просить в задоволенні позову відмовити. Інших заяв по суті справи від учасників до суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 20.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі кредитор) та [PERSON] (надалі позичальник, відповідач) шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1398-5998 (далі Кредитний договір), за умовами якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит в сумі 5800,00 грн. строком на 365 днів. Комісія за видачу кредиту склала 15% від суми кредиту що становить 870,00 грн. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Нормою частини 2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин третьої, шостої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Таким чином сторони уклали договір про відкриття кредитної лінії №1398-5998 від 22.05.2024 (далі у тексті Кредитний договір). Відповідно до п.п. 2.1-2.2 укладеного Кредитного договору Кредитодавець відкриває Позичальнику кредитну лінію шляхом надання йому кредиту, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування кредитом та інші платежі. Відповідно до договору про відкриття кредитної лінії сума кредиту становить 5800,00 грн. строком на 365 днів. Комісія за видачу кредиту склала 870,00 грн. За користування кредитом відповідач мав сплачувати проценти відповідно до денної процентної ставки у розмірі 1,45% в день. На виконання умов Кредитного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 5800,00 гривень шляхом їх перерахування на банківську картку відповідача, яку той вказав при оформленні кредитного договору №1398-5998. Як вбачається із квитанції АТ КБ «ПриватБанк» та із довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1398-5998 від 22.05.2024, через систему LigPay перераховано кошти [PERSON] 22.05.2024 року в сумі 5800,00 грн, № платежу 2465658868, на картку [NUMBER] . ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є юридичною особою з видом економічної діяльності: інші види кредитування (основний), що підтверджується копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та копією Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи. Отже, між сторонами на підставі укладеного Кредитного договору виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів законодавства. Суд також встановив, що у подальшому відповідач свої зобов`язання, взяті на себе за Кредитним договором належним чином не виконав, борг за кредитним договором не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором в загальній сумі 37366,50 гривень. Кредитором було застосовано до відповідача програму лояльності, за якою було списано заборгованість по комісії та процентах на суму 8366,50 гривень. У позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 29000,00 гривень, з яких: 5800,00 гривень - сума основного боргу, 23200,00 гривень - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №1398-5998 від 22.05.2024. Суд, перевіривши правильність нарахувань сум заборгованості за тілом кредиту у доданому до позовної заяви розрахунку, дійшов висновку, що вони здійснені позивачем відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства: у розмірі, які передбачені Кредитним договором. Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1054 ЦК України на позичальника покладено обов`язок повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд констатує, що у справі відсутні належні докази належного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань. Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на відсутність у матеріалах справи первинної бухгалтерської документації, яка б підтверджувала розмір заборгованості. При цьому зазначає, що наданий позивачем лист-довідка про перерахування коштів не відповідає вимогам, які ставляться до первинних документів, у зв`язку з чим, на його думку, не може бути належним доказом для встановлення розміру заборгованості. Разом із тим, представник відповідача не заперечує факту укладення кредитного договору, а також факту отримання відповідачем кредитних коштів, що свідчить про виникнення між сторонами кредитних правовідносин. Суд враховує, що позивачем надано детальний розрахунок заборгованості, здійснений відповідно до умов кредитного договору, з урахуванням відсутності будь-яких платежів з боку відповідача на погашення заборгованості. Водночас відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування зазначеного розрахунку, зокрема доказів часткового або повного погашення заборгованості (квитанцій, платіжних доручень тощо). За відсутності інших доказів у справі щодо погашення заборгованості або спростування її розміру, суд доходить висновку, що наявність заборгованості відповідача за кредитним договором № 1398-5998 у частині тіла кредиту в розмірі 5800,00 грн є доведеною та підтвердженою належними доказами. Щодо стягнення заборгованості за процентами. Позивач також ставить вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по процентам в сумі 23200,00 гривень. При цьому, суд зазначає, що 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, яка визначає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. З огляду на те, що відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, тому суд вбачає за необхідне провести перерахунок заборгованості за процентами: - з 22 травня 2024 року по 21 травня 2025 року розмір відсотків становить 21170,00 грн. (5800,00 грн. * 1% * 365 днів); Таким чином, сума заборгованості за нарахованими процентами протягом усього строку кредитування (365 днів) з врахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» складає 21170,00 грн., а не 23200,00 грн. Суд критично оцінює доводи відповідача про включення до суми боргу штрафних санкцій, оскільки ані в розрахунку, ані в позовній заяві позивач їх не нараховував та просив стягнути. Щодо твердження відповідача про те, що встановлений розмір процентів перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, суд зазначає таке. Проценти, нараховані за кредитним договором, за своєю правовою природою є платою за користування кредитними коштами, тобто елементом основного зобов`язання, а не заходом відповідальності за його порушення. Вони підлягають сплаті незалежно від факту належного чи неналежного виконання зобов`язання у строк. Натомість відповідальність за невиконання або прострочення виконання грошового зобов`язання може виражатися у вигляді неустойки (штрафу, пені), інфляційних втрат або процентів річних, передбачених законом чи договором, які мають компенсаційний або штрафний характер. Отже, ототожнення процентів за користування кредитом із заходами відповідальності є помилковим, а доводи про їх «надмірність» як виду відповідальності не можуть бути підставою для їх зменшення, якщо інше прямо не передбачено законом або не доведено порушення принципів справедливості, добросовісності та розумності. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентах підлягають задоволенню частково. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2662,40 гривень згідно платіжної інструкції № 1461 від 08.01.2026. Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2476,03 гривні.

Outcome: approved