Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-02 00:00:00

У березні 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 27000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 20.02.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою «Веб-сайту», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1351-8263. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту 5400,00 грн., - строк кредитування - 300 днів; - базовий період - 30 днів; - знижена % ставка - 2,50 % в день; - стандартна % ставка 2,50 % в день. Базовий період - проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту у встановлений строк не виконала, у зв`язку з чим станом на 13.02.2025 року виникла заборгованість у розмірі 27000 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 5400,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 40500 грн. Між тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 18900,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 27000,00 гривень, що складається із: - прострочена заборгованість за кредитом 5400,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 21600, 00 грн. Зазначену суму заборгованості ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить стягнути з відповідача, а також покласти на неї судові витрати. Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі (а.с. 43). Відповідач відзив на позов не подала, в судове засідання повторно не з`явилась, була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено та не спростовано сторонами, що 20.02.2024 року між сторонами по справі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1351-8263 за яким кредитодавець зобов`язується відкрити позичальнику кредитну лінію на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Розмір кредитного ліміту складає 5400,00 гривень; базовий період користування кредитом складає 30 календарних днів з дня надання кредиту протягом якого застосовується пільгова процентна ставка в розмірі 2,50%; строк кредитування, тобто строк на який надається кредит становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, базова процентна ставка також становить 2,50% в день (а.с. 12-15). Також позивачем долучено до позовної заяви паспорт споживчого кредиту та таблиця обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 19 зворот- 21). Факт перерахування кредитних коштів на картку відповідача підтверджується відповідними довідками (а.с. 22-23). Позивач наполягає на тому, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним договором не виконувала, внаслідок чого, за розрахунком банку, станом на 13.02.2025 року виникла заборгованість у розмірі 27000 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 5400,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 40500 грн., про що також свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 24-28). Між тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 18900,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 27000,00 гривень, що складається із: - прострочена заборгованість за кредитом 5400,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 21600, 00 грн. При цьому, станом на момент розгляду справи, даних про погашення відповідачем вищевказаної заборгованості за кредитом, матеріали справи не містять. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, в силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст. ст.76-81ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених позивачем в позові. За приписами ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» обґрунтований та підлягає задоволенню, не виходячи за межі позовних вимог, з урахуванням рішення кредитора про застосування до боржника програми лояльності, з відповідача належить стягнути заявлену суму заборгованість за кредитним договором від 20.02.2024 року у розмірі 27000,00 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved