Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-09 00:00:00

У січні 2026 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 25.04.1998 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований Южноукраїнським міського відділом ЗАГС м. Южноукраїнськ Миколаївської області, актовий запис №82 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 25.04.1998). Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що наявні різні погляди на життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, зникли почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, спільне господарство не ведеться, стосунки не підтримують, спільне життя не ведуть. Подальше життя з відповідачем і збереження родини неможливі. Добровільно розірвати шлюб через орган державної реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовився. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити шлюбне прізвище [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2026 справу розподілено судді Волощук О.О. Ухвалою суду від 09.02.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте надала до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явивився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 25.04.1998 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Южноукраїнським міського відділом ЗАГС м. Южноукраїнськ Миколаївської області, актовий запис №82, що підтверджується свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25.04.1998. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружнє життя сторін не склалося, примирення неможливе, згоди щодо розірвання шлюбу у добровільному порядку не досягли, про що зазначено у позовній заяві. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу, є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, позивачка просить суд залишити шлюбне прізвище [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved