Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

25 лютого 2026 року заявниця [PERSON] через свого представника - адвоката Ковпака О.В. звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини № 172, складеного 04 червня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеській області, змінивши прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », у графі батько вказати « [PERSON] , уродженець с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, громадянин України». Заява мотивована тим, що з 2014 року по 2025 рік заявниця [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Відомості про батька до актового запису внесено зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. За життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини, регулярно надав матеріальну допомогу на її утримання, обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком. Однак не встиг, трагічно загинув [INFO] у дорожньо-транспортній пригоді. З дня народження доньки та до своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом із заявницею та їх дитиною. [PERSON] є сиротою. У 2010 році закінчив комунальну організацію (установу, заклад) Котовська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування та отримав Свідоцтво про базову загальну середню освіту. Встановлення факту батьківства заявниці необхідно для призначення пенсії по втраті годувальника та отримання соціальної допомоги. Факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , підтверджується висновком експертизи № 1211 від 13 листопада 2025 року, проведеної Державною спеціалізованою установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», згідно з яким вірогідність батьківства становить не менше 99,9999%. Вирішити питання про встановлення батьківства в іншому порядку не представляється можливим, оскільки [PERSON] помер. Єдиною підставою для реєстрації факту батьківства є рішення суду. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 лютого 2026 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Відповідно до ухвали судді від 05 березня 2026 року відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Від представника заявниці [PERSON] надійшла заява про слухання справи у його та заявниці відсутність, заявлені вимоги підтримали та просили про їх задоволення (вх. № 2746/26-Вх 14.04.2026). Представник заінтересованої особи Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Н.Ніколаєва у поданій суду заяві просила справу слухати у відсутність заінтересованої особи (вх. № 2464/26-Вх 01.04.2026). Судом ухвалено про слухання справи у відсутність її учасників. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (ч. 2 ст. 18 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, дитина має право знати своїх батьків. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ст.ст. 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування ст. 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21). Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пункт 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved