Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №13005762882484 від 26.02.2023 у розмірі 16940 грн, а також понесених судових витрат. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору. Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 27.01.2026 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, при подачі позову до суду, а також у поданій 11.02.2026 заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За письмовою згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26.02.2023 між відповідачем та ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» укладено в електронній формі, на умовах строковості та платності, договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія Старт» № 1305762882484, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» надає позичальнику кредит в сумі 5 000 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредитний договір №1305762882484 від 26.02.2023 підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора V4H5R3. Згідно з п.1.7 кредитного договору строк дії договору становить 30 днів - з 26.02.2023 по 28.03.2023, позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 28.03.2023 або достроково. Згідно з умовами договору, тип процентної ставки фіксована, протягом дії договору нарахування процентів здійснюється за індивідуальною ставкою 1,194%, якщо позичальник користується після закінчення строку дії договору без своєчасної оплати процентів у порядку передбаченому п. 1.10 Договору, умови щодо нарахування процентів за Індивідуальною ставкою за весь строк дії Договору не застосовується (скасовується) з дати надання кредиту і застосовується базова процентна ставка 1,99 % Згідно з графіком платежів, відповідач повинен 28.03.2023 повернути чисту суму кредиту в розмірі 6 791,00 грн, з яких 5 000,00 грн сума кредиту, 1 791,00 грн проценти за користування. Згідно інформаційною довідкою №579/10 від 09.10.2023, ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція, а саме: номер транзакції 37743-31580-35103, сума 5000,00 грн, дата та час транзакції 2023-02-26 19:39:19, номер карти [NUMBER] . Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №1305762882484 від 26.02.2023, загальна заборгованість за кредитом становить 16 940,00 грн, з них основний борг за тілом кредиту 5 000,00 грн, заборгованість за відсотками 2 985,00 грн, проценти за прострочення користування кредитом 8 955,00 грн. 04.10.2023 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір факторингу №04102023/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Віва Капітал» передало (відступило) за плату ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №04102023/2 від 04.10.2023 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту продукту "Кредитна лінія старт" №1305762882484 від 26.02.2026 на суму 16 940,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 940,00 грн - заборгованість за відсотками. З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача письмову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором №1305762882484 від 26.02.2023, яка залишена відповідачем без відповідного реагування. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 4000 грн підтверджено інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» №579/10 від 09.10.2023 року про перерахування суми кредиту. Однак, як вбачається з умов договору, що також узгоджується із анкетою-заявкою на отримання кредиту, паспортом договору про надання фінансового кредиту та графіком платежів, які було підписано відповідачем , строк позики становить 30 днів. В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що позичальником було ініційовано пролонгацію дії договору (порядок якої встановлено п.1.8 Договору) та, відповідно, укладалися додаткові угоди між сторонами з цього приводу, а отже вимога позивача про стягнення відсотків у сумі 11 940 грн не підлягає до задоволення, оскільки відсотки за умовами договору можуть нараховуватися в межах строку дії останнього. В даному випадку на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 5000 грн 00 коп та проценти в розмірі 1 791 грн 00 коп (30 х 1.99 х 5000/100). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Таким чином, враховуючи вищевикладене, з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» слід стягнути заборгованість за заборгованість за договором №1305762882484 від 26.02.2023 у розмірі 6 791,00 гривні, яка складається з заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 5 000 грн, та заборгованості за відсотками в розмірі 1 791,00 грн. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.2-6 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Лівак І.М; додаткова угода до договору про надання правничої допомоги від 17.11.2025, акт про отримання правової допомоги від 17.11.2025, за яким адвокатом Лівак І.М. надано ТОВ «Діджи Фінонс» послуги: правовий аналіз, складання позовної заяви, формування додатків. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 року у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 року у cправі № 910/2158/23. Таким чином, оцінюючи обставини справи, ціну позову, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, незначну складність справи, виходячи з критеріїв виправданості, розумності та співмірності з позовом та складністю справи, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 2 000 грн, які будуть відповідати критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial