Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У вересні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовна заява мотивована тим, що 04 червня 2025 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, що завірений приватним нотаріусом Даровською Н. М. за № 824. У цьому договорі сторони, усвідомлюючи наслідки власних дій та без стороннього примусу, домовилися зокрема про таке: [PERSON] передала у власність [PERSON] строком до 05 серпня 2025 року грошові кошти в розмірі 470 000 грн. Передачу здійснено до підписання договору позики. Факт підписання [PERSON] договору позики свідчить про отримання ним усієї вказаної суми у договорі та про відсутність будь-яких претензій до [PERSON] . Виконання [PERSON] свого зобов`язання, що до повернення боргу за цим договором має бути здійснено готівкою не пізніше 05 серпня 2025 року. Пунктом 5 договору позики погоджено про те, що після виконання [PERSON] свого зобов`язання з повернення коштів, [PERSON] повинна передати йому примірник цього договору. Наявність у [PERSON] після спливу терміну повернення грошей договору позики вважається простроченням виконання [PERSON] його зобов`язання. [PERSON] на користь [PERSON] не було сплачено жодної суми на виконання зазначеного договору. Від виконання своїх зобов`язань останній приховується, на зв`язок не виходить. Враховуючи зазначене, позивач вважає за необхідне звернутись до суду із цим позовом. На підставі викладеного [PERSON] просила стягнути із [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 470 000 грн та понесені судові витрати судовий збір у розмірі 4 700 грн. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2025 року справу № 539/4997/25 передано судді Пилипчуку М. М. На виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд направив запити до відповідних органів реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо відомостей про місце проживання (перебування) позивача та відповідача. Згідно з відповіддю Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами загального позовного провадження, підготовче провадження призначено на 13 листопада 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 листопада 2025 року задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. У зв`язку з неявкою відповідача підготовче судове засідання відкладено на 18 грудня 2025 року. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 грудня 2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 14 січня 2026 року. У зв`язку з першою неявкою відповідача 18 грудня 2025 року судовий розгляд відкладено на 04 лютого 2026 року. У зв`язку із знеструмленням електромережі суду 04 лютого 2026 року судовий розгляд відкладено на 24 лютого 2026 року. У зв`язку з неявкою представника позивача, відповідача та видатністю у позивача договору позики, судовий розгляд 24 лютого 2026 року відкладено на 09 березня 2026 року. У зв`язку із знеструмленням електромережі суду 09 березня 2026 року судовий розгляд відкладено на 30 березня 2026 року. [PERSON] 09 березня 2026 року звернулася до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи оригіналу договору позики. Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. У судове засідання 30 березня 2026 року сторони не з`явилися. Відповідач про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Докази того, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК України повідомляв суд про зміну адреси місцезнаходження, в матеріалах справи відсутні. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Суд вважає, що відповідач не з`явився у судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судових засідань був повідомлений належним чином. Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 30 березня 2026 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 04 червня 2025 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Даровською Н. М. за реєстровим № 824. За умовами зазначеного договору позики [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 470 000 грн, а останній зобов`язався повернути зазначену суму грошових коштів у строк до 05 серпня 2025 року. Договором позики визначено, що передача грошових коштів здійснена до підписання договору. Факт підписання договору позичальником свідчить про отримання ним усієї вказаної суми та про відсутність будь-яких претензій. Виконання [PERSON] свого зобов`язання щодо повернення боргу за цим договором мало бути здійснено готівкою не пізніше 05 серпня 2025 року (пункт 2 договору позики). Пунктом 5 договору позики передбачено, що після виконання позичальником свого зобов`язання з повернення коштів позикодавець повинна передати йому примірник договору. Наявність договору у позикодавця після спливу терміну повернення вважається простроченням виконання зобов`язання позичальником. Договір позики укладений у двох примірниках, один з яких залишається на зберіганні в справах приватного нотаріуса, а другий виданий позикодавцю. Сторони у присутності нотаріуса стверджують, що однаково розуміють природу цього правочину та його правові наслідки. Станом на дату подання позовної заяви [PERSON] свого зобов`язання за договором позики не виконав, грошові кошти [PERSON] не повернув, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу договору позики, який було подано до суду. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 11 ЦК України за своєю правовою природою договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Водночас договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 545 ЦК України передбачено презумпцію невиконання зобов`язання боржником, оскільки наявність боргового документа в кредитора підтверджує виконання ним своїх зобов`язань. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання зобов`язань боржником. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2025 року у справі № 686/30960/23. За своєю суттю договір позики є реальним, одностороннім, оскільки, оскільки за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір позики від 04 червня 2025 року, посвідчений нотаріально, укладений з дотриманням вимог закону. Передача грошових коштів у розмірі 470 000 грн підтверджується самим договором позики, підписаним обома сторонами та посвідченим нотаріусом. Строк повернення суми позики (05 серпня 2025 року) сплив. Доказів повернення грошових коштів або їх частини відповідачем суду не надано. Наявність оригіналу договору позики у позивача, відповідно до пункту 5 цього договору та статті 545 ЦК України, свідчить про невиконання відповідачем зобов`язання з повернення суми позики. Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема договору позики від 04 червня 2025 року, посвідченого нотаріусом, який не спростовано належними та допустимими доказами, встановлено, що свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконав та має непогашену заборгованість у розмірі 470 000 грн. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав позикодавця, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 700 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved