Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Адвокат Павликівська Галина Миколаївна, яка діє в інтересах заявника [PERSON] , 23.02.2026 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із заявою в порядку окремого провадження про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Ухвалою Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області від 27.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду, витребувано інформацію по справі. Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , проте, за вказаною адресою із 2017 року не проживає, оскільки виїхала за межі України разом із своїм чоловіком. З того часу ні [PERSON] , ні її чоловік на зв`язок не виходили, місце їх перебування заявнику не відоме. Ніхто із родичів, знайомих, друзів їх не бачив, більше ні з ким не виходила на зв`язок. Заявник [PERSON] також зареєстрована за вказаною адресою разом із своєю сім`єю та здійснює утримання спільного житла, оплату комунальних послуг. Відсутність [PERSON] позбавляє можливості заявника реалізувати права як зареєстрованої особи відносно житла, необхідність оформлення соціальних послуг. 18.11.2025 року заявник звернулася до правоохоронних органів, які під час перевірки встановили, що [PERSON] виїхала за кордон України до Республіки Латвія. Просила суд визнати безвісно відсутньою [PERSON] , [INFO] .. В судовому засіданні адвокат Павликівська Галина Миколаївна, яка діє в інтересах заявника [PERSON] , заяву підтримала у повному обсязі, додатково пояснила, що [PERSON] хотіла прописати батька [PERSON] у вказаній квартирі, проте їй було відмовлено, оскільки відсутня заява всіх зареєстрованих осіб, зокрема [PERSON] . Просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Від нього до суду надійшла заява за змістом якої, просив розгляд даної справи проводити без його участі. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (пункт 3 частини другої статті 293 ЦПК України). Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою (частина перша статті 308 ЦПК України). Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Указане відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом у постановах: від 07 травня 2018 року в справі № 225/1297/17 (провадження № 61-3902св18), від 22 листопада 2018 року в справі № 225/882/17 (провадження № 61-34068св18), від 05 лютого 2020 року в справі № 756/17293/17 (провадження № 61-16093св19), від 06 травня 2020 року в справі № 760/3112/16-ц (провадження № 61-48362св18), від 20 березня 2024 року в справі № 523/2001/19 (провадження № 61-13522св23), від 14 травня 2024 року у справі № 686/310/23 (провадження № 61-11207св23), від 05 червня 2024 року в справі № 183/7128/23 (провадження № 61-961 св 24). Судова практика є сталою. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.16). Згідно довідки ОСББ «Дружба 1» від 18.11.2025 встановлено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані особи: [PERSON] , 1980 р.н., [PERSON] , 1989 р.н., [PERSON] , 2003 р.н., [PERSON] , 2000 р.н. (а.с.4). Відповідно до повідомлення Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 28.11.2025 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , виїхала за кордон із своїм чоловіком в 2017 році в Республіку Латвія, відомостей про її місце перебування немає (а.с.7). Згідно акту №12 про не проживання особи за місцем реєстрації від 18.11.2025 підписаного головою ОСББ «Дружба 1» Білецьким М.С., та свідками [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , 1989 р.н., з листопада 2017 року не проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) [PERSON] , йому відмовлено у реєстрації за адресою [ADDRESS] , оскільки відсутні письмові заяви від всіх зареєстрованих осіб (а.с.9-10). Згідно інформації наданої Державною прикордонною службою України від 11.03.2023, дані про перетин кордону України [PERSON] , [INFO] -відсутні (а.с.21). Відповідно до відомостей наданих Івано-Франківською державною податковою інспекцією Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 11.03.2026, у базі даних відсутня інформація про доходи [PERSON] , [INFO] , за період з січня 2023 по 2026 роки (а.с.22-23). Згідно повідомлення Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 13.03.2026, місцезнаходження [PERSON] , [INFO] , на даний час невідоме (а.с.25). Оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що з грудня 2017 року жодних відомостей про місце перебування [PERSON] , [INFO] , немає, і будь-яких результатів її пошук не дав. Водночас заявниця [PERSON] не може вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою, та не може зареєструвати в цьому житлі свого батька - [PERSON] , зокрема без згоди [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Таким чином, враховуючи відсутність відомостей протягом року за місцем останнього відомого місця проживання [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявниці та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою із 01 січня 2018 року. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved