Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-05 00:00:00

ТзОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором № 558784-КС-001 про надання кредиту від 23.09.2025 року в розмірі 22 640,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 23 вересня 2025 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 558784-КС-001 про надання кредиту, що підписаний одноразовим ідентифікатором в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону відповідачу було направлено пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, яку останній прийняв, тобто було укладено кредитний договір у вигляді електронного документу згідно вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор «UA-1516», який відправлено на номер мобільного телефону відповідача, зазначений ним в анкеті в особистому кабінеті. Відповідно до умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 8 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] за № [NUMBER] . Однак, на даний час відповідач кредитні кошти не повернув в повному обсязі та не виконав інші грошові зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 15.02.2026 року у нього виникла заборгованість в розмірі 22 640,00 грн., з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту 8 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 9 040,00 грн., заборгованість по відсотках згідно ст. 625 ЦК України 4 000,00 грн. та 1 600,00 грн. заборгованість за комісією. Оскільки відповідач добровільно свої зобов`язання за договором належно не виконує, то виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача Мовчан В.В. згідно довіреності № 17 від 29.10.2025 року (а.с. 81) не з`явився, в позовній заяві висловив прохання про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 12.03.2026 року, яка не вручена в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 92-93). Також [PERSON] повідомлявся про виклик до суду шляхом поміщення оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 11.03.2026 року (а.с. 91). За таких обставин суд 06.04.2026 року постановив ухвалу про проведення розгляду даної справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту № 558784-КС-001 від 23.09.2025 року та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти такий договір, договору № 558784-КС-001 про надання кредиту від 23.09.2025 року та паспорта споживчого кредиту від 23.09.2025 року, що підписані позичальником електронним підписом одноразовими ідентифікаторами «UA-4040» та «UA-1516» (а.с. 14-47), ТзОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] грошові кошти на умовах строковості, поворотності, платності в розмірі 8 000,00 грн. на строк 16 тижнів (дата повернення кредиту 13.01.2026 року), а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту в порядку, передбаченому цим договором (п.п. 2.3, 2.7, 2.14 договору). Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 даного кредитного договору, стандартна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 1 % в день. Комісія за видачу кредиту становить 1 600,00 грн. та нараховується одноразово в день видачі кредиту. З пункту 12 договору № 558784-КС-001 про надання кредиту від 23.09.2025 року «Реквізити та підписи сторін» та анкети клієнта від 20.02.2026 року (а.с. 47) встановлено, що відповідач для перерахування коштів вказав електронний платіжний засіб за № [NUMBER] . [PERSON] пройшов відповідні етапи взаємодії в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця ТзОВ «Бізнес Позика», що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення договору № 558784-КС-001 від 23.09.2025 року (а.с. 48). Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, наданого ТОВ «ПрофітГід», [PERSON] 23.09.2025 року на підставі кредитного договору № 558784-КС-001 від 23.09.2025 року було видано кредитні кошти в розмірі 8 000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] (а.с. 50). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 23.09.2025 року відповідач прийняв пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, підписавши договір № 558784-КС-001 про надання кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «UA-1516» та отримав від ТзОВ «Бізнес Позика» грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] , вказаний ним при заповненні анкети клієнта щодо бажаного кредиту. Умови кредитування визначені Правилами надання споживчих кредитів для продуктів «Кредит 4 місяці» та «Кредит 6 місяців» (а.с. 51-63), які визначають умови кредитування, права та обов`язки сторін, а також містять іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору. ТзОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. Як вбачається з довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості за кредитом у гривні (а.с. 11-13), станом на 20.02.2026 року у відповідача наявна заборгованість за договором № 558784-КС-001 про надання кредиту від 23.09.2025 року в розмірі 22 640,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 8 000,00 грн., заборгованість по відсотках 9 040,00 грн., заборгованість по комісії 1 600,00 грн. та 4 000,00 грн. відсотки за ст. 625 ЦК України. З цього ж розрахунку встановлено, що [PERSON] не здійснив жодної сплати з метою погашення кредиту. За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь ТзОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість за договором № 558784-КС-001 про надання кредиту від 23.09.2025 року в розмірі 22 640,00 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту 8 000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 9 040,00 грн., комісія за видачу кредиту 1 600,00 грн. та санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України 4 000,00 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що в разі задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 662,40 грн. сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № 6137 від 09.03.2026 року (а.с. 10). На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,610,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved