Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 14586,07 грн., а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 16 травня 2023 року між сторонами укладено кредитний договір (оферти) №13.05.2023-100002609, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредит в сумі 9000,00 грн. строком на 70 днів, процентна ставка фіксована 1,2% за один день користування кредитом протягом первинного періоду. Також, за умовами договору позичальник сплачує комісію за надання кредиту 15 % від суми кредиту 1350,00 грн.. Кредитний договір (оферти) №13.05.2023-100002609 від 16 травня 2023 року переоформлено шляхом укладення між Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №17.06.2023-010000204 від 17.06.2023 року шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредит в сумі 8700,00 грн. строком на 70 днів, процентна ставка фіксована 1,3% за один день користування кредитом протягом первинного періоду. Також, за умовами договору позичальник сплачує комісію за надання кредиту 15 % від суми кредиту 1305,00 грн.. Спосіб перерахування коштів кредиту - на банківський рахунок позичальника. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, перерахувавши кошти, однак відповідачка порушила умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальній сумі 14586,07 грн. Відповідачкою були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному договору на суму 3159,76 грн. від 31.03.2023 року та на суму 3149,33 грн. від 01.07.2023 року. Наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 05 березня 2026 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін та витребовано докази, щодо зміни прізвища відповідачки. 13 березня 2026 року уточнено особу відповідача - належним відповідачем слід вважати [PERSON] . Так, 06 липня 2024 року відповідачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що Дунаєвецьким відділом ДРАЦС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області міжрегіонального управління Міністерства юстиції України складено відповідний актовий запис про шлюб за № 99 від 06 липня 2024 року. Після реєстрації шлюбу відповідачка [PERSON] змінила своє прізвище на прізвище чоловіка - [PERSON] . Відповідачка не скористалась своїм правом та не подала до суду відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду також не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України). Частиною 2 статті 639 ЦК України також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 16 травня 2023 року року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №13.05.2023-100002609 в електронному вигляді, шляхом підписання відповідачем заявки, оферти, акцепту одноразовим електронним ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору кредит надається на наступних умовах сума кредиту 9000,00 грн. строком на 70 днів, процентна ставка фіксована 1,2% за один день користування кредитом протягом первинного періоду. Також, за умовами договору позичальник сплачує комісію за надання кредиту 15 % від суми кредиту 1350,00 грн. На виконання умов договору від 16 травня 2023 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 9000,00 гривень шляхом перерахунку на його банківський рахунок за допомогою системи LIQPAY електронного переказу, що підтверджується квитанцією та випискою за договором. В послідуючому, даний кредитний договір (оферти) №13.05.2023-100002609 від 16 травня 2023 року переоформлено шляхом укладення між Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] кредитного договору (оферти) №17.06.2023-010000204 від 17.06.2023 року шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредит в сумі 8700,00 грн. строком на 70 днів, процентна ставка фіксована 1,3% за один день користування кредитом протягом первинного періоду. Також, за умовами договору позичальник сплачує комісію за надання кредиту 15 % від суми кредиту 1305,00 грн.. Отже, уклавши з ТОВ «Споживчий центр» кредитні договори та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідачка порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідачки є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором та сплата процентів, комісії за користування кредитом. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог за кредитним договором №17.06.2023-010000204 від 17.06.2023 в розмірі 14586,07 грн., з яких: 8439,07 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6147,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Задовольняючи позовні вимоги, суд також враховує, що відповідачка не скористалась своїм правом та не подала до суду відзиву на позовну заяву, не спростувала розрахунок суми позовних вимог, не подала доказів на погашення заборгованості за кредитним договором, що є її процесуальним обов`язком. Отже сума заборгованості нею не заперечується. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2662,40 грн..

Outcome: approved