Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До Козятинського міськрайнного суду в порядку підсудності з Хмільницького міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. В обґрунтування поданого позову зазначає, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.06.2018 ухвалено стягнути з [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., з усіх видів заробітку щомісячно, на [PERSON] , [INFO] , починаючи з утримання сина [INFO] до повноліття дитини. Вказувала, що з часу призначення аліментів матеріальний стан погіршився, оскільки ціни на продовольчі та непродовольчі товари значно підвищились. Призначених коштів не вистачає для забезпечення дочки, тобто для повноцінного харчування, створення належних умов для життя та розвитку, придбання одягу, тощо. Крім того, зазначила, що відповідач проходить військову службу, у зв`язку із чим має можливість сплачувати значно більші аліменти. У зв`язку із зазначеним просила суд, збільшити розмір аліментів на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , що стягуються з [PERSON] , який визначений Козятинським міськрайонним судом Житомирської області від 15.06.2018р., а саме: з твердої грошової суми 1000,00 грн., з усіх видів заробітку щомісячно, і до повноліття дитини, та призначити стягнення аліментів з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), на користь, [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 частини заробітку (доходу) платника аліментів, з усіх видів заробітку та доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач відзив на позовну заяву не надавав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2025 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів передано до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області, за територіальною підсудністю. З Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області за підсудністю надійшла позовна заява за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 головуючим суддею (суддею-доповідачем) визначено Дем`янову Ж.М. Ухвалою суду 05.01.2026 відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. До суду від представника позивача, адвоката Лукашука О.В., надійшла заява про розгляд справи без участі представника та позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що сторони з 15 липня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який, рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.06.2016 року було розірвано. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Кашперівської сільської ради Козятинського району Вінницької області від 03.11.2011 та актом проживання №177 від 07.07.2025 МКВ ЖРЕП №7. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.06.2018 ухвалено стягнути з [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., з усіх видів заробітку щомісячно, на [PERSON] , [INFO] , починаючи з утримання сина [INFO] до повноліття дитини. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин становлять сімейні майнові правовідносини, що виникають у зв`язку зі збільшенням розміру аліментів на утримання дитини, перегляд способу їх стягнення (частка від доходу або тверда грошова сума); наявність підстав для збільшення аліментів (зміна матеріального стану сторін, зростання потреб дитини, інші істотні обставини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що на даний час [PERSON] , проживає разом із матір`ю [PERSON] . Посилаючись на наявність у стягувача аліментів права на зміну способу їх присудження, а також на зміну відповідних обставин (зміна матеріального та сімейного стану одержувача аліментів), Позивач звернулася до суду з даним цивільним позовом. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. В поданій до суду заяві Позивач просить збільшити розмір аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1000 грн (що є меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на день розгляду справи) на 1/4 заробітку (доходу) Відповідача. Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Суд враховує, що за період часу з ухвалення попереднього судового рішення (2018 рік) неповнолітня дитина виросла, змінилися її потреби в розвитку, харчуванні, побуті. Крім того, згідно економічних показників в Україні з 2018 року підвищився рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги. При цьому, суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні). Наявні у справі докази в сукупності із законодавчим збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зростаючими потребами сина сторін, встановленими обставинами дають підстави для зміни способу стягнення аліментів, оскільки забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації та сприятиме кращому захисту інтересів дитини. Враховуючи те, що заявлені Позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях СК України, відповідають інтересам дитини, покращують її матеріальне становище, тому суд приходить до висновку, про наявність підстав для збільшення розміру аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1000 грн на 1/4 від заробітку (доходу) відповідача, до досягнення [PERSON] повноліття, та задоволення позову. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили, припинивши стягнення аліментів у справі № 133/918/18. Відповідно дост.141ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved