Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі ТОВ «СВЕА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 06.03.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1650210 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до його умов ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 5000 грн, строком на 30 днів. 08.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 1-08022022, згідно з умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, у тому числі і до відповідача [PERSON] . У зв`язку з невиконанням останньою своїх зобов`язань, cтаном на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем складає 16400 грн, з яких: 5000 грн заборгованість по тілу кредиту, 11400 грн заборгованість по відсотках, які позивач просить стягнути на свою користь разом із судовими витратами. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 26.12.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 годину 30 хвилин 19.02.2026, яке за клопотанням відповідача відкладено на 11 годину 30 хвилин 25.03.2026. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини Судом встановлено, що 06.03.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 1650210 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачці кредит в розмірі 5000 грн на умовах зворотності, платності, строком на 30 днів. Стандартна процентна ставка за день користування позикою становить 1,90%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становить 7850 грн. Реальна річна процентна ставка 693,50 % річних. Вказаний договір, паспорт споживчого кредиту та графік платежів підписані електронним підписом відповідача (а.с. 13-20). 22.03.2021, 29.03.2021 та 27.05.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] були укладені Додаткові договори до договору № 1650210 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, на підставі яких строк користування кредитом за договором продовжувався щоразу на 30 днів (а.с.21-23, 24-26, 27-30). ТОВ «Універсальні платіжні рішення» листом від 04.03.2025 повідомило про успішність перерахування коштів 06.03.2021 на суму 5000 грн на рахунок відповідача, вказаний у заявці (а.с. 36). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 08.02.2022 у [PERSON] виникла заборгованість за кредитом в сумі 16400 грн, з яких: 5000 грн заборгованість по тілу кредиту, 11400 грн заборгованість по відсотках (а.с.31-35). 08.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна») укладено Договір факторингу № 1-08022022, відповідно до умов якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 1650210 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06.03.2021 у загальному розмірі 16400 грн, що підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу (а.с.37-42). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК Українизобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 06.03.2021 ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №1650210 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого [PERSON] надані кредитні кошти в сумі 5000 грн. Кредит надавався строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. Додатковими договорами до кредитного договору його строк було продовжено щоразу на 30 днів. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед позивачем виконав, а позичальник свої зобов`язання не виконала. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 08.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем було укладено Договір факторингу № 1-08022022. Відповідно до умов даного договору позивач набув статусу нового кредитора, зокрема, і до позичальника [PERSON] . Із системного аналізу норм права та змісту кредитного договору і договору відступлення прав вимоги, слід зробити висновок, що позивач, як новий кредитор, набув права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. У зв`язку із тим, що відповідач отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] заборгованості. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved