Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

18.02.2026 згідно дати реєстрації вхідної кореспонденції представник позивача звернувся до суду через систему «Електронний суд» із позовною заявою до відповідача, в якій просить: стягнути заборгованість за кредитним договором №2014630 від 10.01.2025 у розмірі 64200 грн., та судові витрати. В обґрунтування вимог зазначено, що 10.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2014630, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 20000 грн., строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 1%. 30.06.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-18/25, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за кредитним договором №2014630 від 10.01.2025 у розмірі 64200 грн. перейшло до ТОВ «СВЕА ФІНАНС». У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором №2014630 від 10.01.2025 становить 64200 грн., яка складається з: 20000 грн. - заборгованості за кредитом; 34200 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 10000 грн. пеня, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь та судові витрати (а.с. 4-7). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.02.2026 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 65). 19.02.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 71-72). 20.03.2026 представник відповідача - адвокат Гедзиком В.М. подав додаткові пояснення, в яких зазначив, що кредитний договір було укладено в період дії воєнного стану, таким чином нарахування пені у розмірі 10000 грн. за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак не підлягає до задоволення (а.с. 86-88). Представник позивача в судове засідання не з`явився, зазначивши в позовній заяві про проведення розгляду справи без участі позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у тому числі через сайт «Судова влада». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 25.03.2026 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Встановлено, що 10.01.2025 між між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (торгова марка «SelfieCredit») та [PERSON] було укладено договір №2014630 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», згідно з яким сума кредиту (загальний розмір) складає 20000 грн. (п. 1.2.), строк кредиту - 360 днів (п. 1.3.), періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору (п. 1.4.); стандартна процентна ставка 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору (п. 1.5.1.); денна процентна ставка складає 1% в день за весь строк користування (п. 1.7.1.). Загальні витрати на дату укладення Договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 72000 грн. (п. 1.8.1.). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2686,49 % річних (п. 1.9.1.). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 92000 грн. (п. 1.10.1.). Згідно п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . Згідно п. 3.1 договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. Сторони погодились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів (п. 5.1 Договору). Відповідно до п.п. 9.2, 9.6 договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства електронним підписом в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання . за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/ зазначений у цьому договорі. Вказаний договір було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором К491 10.01.2025 [PERSON] (а.с. 9-15). Згідно з додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №2014630 від 10.01.2025, усього сума платежів за розрахунковий період складе - 92000 грн.; усього сума процентів за користування кредитом складе - 72000 грн.; реальна річна процентна ставка складе - 2686,49 % річних; загальна вартість кредиту складе - 92000 грн. (а.с. 15 зворот). Про вказане також свідчить паспорт споживчого кредиту (а.с. 17-18). Згідно з листом №20250701-3041 від 01.07.2025 ТОВ «ПЕЙТЕК», на виконання умов договору між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] , відповідно до якого з платіжної карти споживача на рахунок, було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 10.01.2025 на суму 20000 грн., призначення платежу: зарахування на карту, маска карти [NUMBER] (а.с. 32). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2014630 від 10.01.2025 станом на 30.06.2025 : 64200 грн., з якої сума заборгованості за основною сумою боргу - 20000 грн., сума заборгованості за відсотками - 34200 грн., сума заборгованості за пенею - 10000 грн., сплачено: 0,00 грн. тіла кредиту, 0,00 грн. - відсотків за користування, 0 - штрафних санкцій, кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань - 151 (а.с. 29-31). 30.06.2025 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (Фактор) уклали Договір факторингу №01.02-18/25 (а.с. 33-39). Відповідно до п. 2.1. вказаного договору Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановленні цим Договором. Відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору факторингу №01.02-18/25 від 30.06.2025, боржник [PERSON] , номер кредитного договору №2014630, сума заборгованості 64200 грн., з якої сума заборгованості за основною сумою боргу - 20000 грн., сума заборгованості за відсотками 34200 грн., сума штрафних санкцій - 10000 грн., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань - 151 (а.с. 48). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно змісту ч. 1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). При визначенні дійсності вимоги підлягають застосуванню норми статті 204 ЦК України, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 916/1171/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 910/8682/18, від 30 серпня 2018 року у справі № 904/8978/17, від 04 березня 2019 року у справі № 5015/6070/11, від 10 вересня 2019 року у справі № 9017/317/19, від 09 липня 2019 року у справі № 903/849/17. Враховуючи, що [PERSON] не надала суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог, в силу прямого припису статті 204 ЦК України їх правомірність презюмується. Отже, долучений до справи договір факторингу є чинними, його дійсність ніким не оспорено, а тому і підлягають до виконання. Позивач набув право Вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором на законних підставах. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Щодо вимоги про стягнення пені в сумі 10000 грн. за договором про надання споживчого кредиту №2014630 від 10.01.2025, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст.ст. 549, 551 ЦК України, за якими неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршенням економічного становища України, значна кількість позичальників не взмозі платити по кредитних зобов`язаннях. У зв`язку з цим Верховною Радою України було ухвалено Закон України № 2120-IXП «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». Відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і є чинним на даний час. Беручи до уваги наведене, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) за кредитним договором не несе відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, з нього не може бути стягнуто нараховану пеню за укладеним договором, тобто у період воєнного стану. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача неустойки - не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому в частині задоволення позову про стягнення пені в сумі 10000 грн. слід відмовити. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови договору про надання споживчого кредиту №2014630 від 10.01.2025 належним чином не виконувала, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги частково, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість в розмірі 54200 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 20000 грн., сума заборгованості за відсотками 34200 грн. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2662,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2247,69 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі та

Outcome: approved