Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

05.03.2026 року позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Бунча Г.В., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №826. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач [PERSON] знаходиться з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 року. Від шлюбу сторони мають спільних дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Так, представник позивача вказав, що протягом останніх двох років стосунки між позивачем та відповідачем розладились, через різні погляди на життя, часті конфлікти, втрату взаємної поваги і почуттів. Вже тривалий проміжок часу кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Спільне проживання та господарство не ведуть та спільних цілей у житті не мають. Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб розпався та має лише формальний характер. На даний час, сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спроби примиритися між подружжям свого результату не принесли, сімейні стосунки не відновилися, шлюб остаточно припинив своє існування. Тож у подальшому позивач не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем і бажає розірвати шлюб, укладений між ними. На примирення та збереження шлюбу з відповідачем позивач не згодний. Ухвалою суду від 09.03.2026 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі. Крім того, зобов`язано позивача надати до суду оригінал свідоцтва про шлюб для залучення до матеріалів справи. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Бунча Г.В. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Представник позивача надала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. 18.03.2026 року надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що обставини, викладені в позовній заяві щодо фактичного припинення сімейних відносин між подружжям відповідають дійсності. Фактично, протягом тривалого часу між нами склалися складні сімейні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства фактично припинено, сімейні відносини між ними не підтримуються. Спроби відновити подружні стосунки результату не дали. У зв`язку з чим не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін. Крім того, 18.03.2026 року надала до суду оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 21.07.2007 року. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №826 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21.07.2007 року). Від шлюбу сторони мають спільних дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. При цьому, ст. 111 СК України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. До суду клопотань про надання строку на примирення не надходило. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не підтримують шлюбні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу відповідачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved