Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , громадянином України, та [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, зареєстрований 22 лютого 2003 року у Часовоярському виконкомі Артемівської міськради Донецької області, актовий запис № 18. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 22.02.2003 перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . У шлюбі у подружжя народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , він вже досяг повноліття, та [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Шлюбні відносини між подружжям не склалися, сторони спільно не проживають однією сім`єю з 2023 року, спільне господарство не ведуть. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стала невідповідність характерів, поглядів, суджень, що породжувало обопільне невдоволення один одним, загострювало відносини і у кінцевому підсумку призвело до повного розриву відносин. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, існуючий шлюб повинен бути розірваний. Спір майнового характеру буде вирішений в іншій цивільній справі. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21 жовтня 2025 року позовну заяву передано за підсудністю до Індустріального районного суду міста Харкова. Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 02 лютого 2026 року позовну заяву передано за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Харкова. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 03 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання сторони не з`явилися, про судове засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися. Позивач у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутністю. Враховуючи положення ч. 3 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що 22 лютого 2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у Часовоярському виконкомі Артемівської міськради Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 18, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER] від 22 лютого 2003 року. [PERSON] та [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] від 17.04.2012, актовий запис № 38 від 17.04.2012. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті фактичних обставин справи, суд зазначає наступне. Як зазначає позивач, і цю обставину не спростував відповідач, шлюбні стосунки між сторонами припинилися, вони однією сім`єю не поживають, спільного господарства не ведуть, причиною чого стали невідповідність характерів, поглядів, суджень, що в підсумку призвело до повного розриву відносин. Суд наголошує, що право позивачки на розірвання шлюбу є безумовним та не може бути піддане жодним обмеженням, оскільки протилежний підхід матиме наслідком примушування до шлюбу, що заборонено законом. Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та їх нормативно-правове регулювання, суд дійшов висновку, що доводи позивача про те, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, знайшли своє підтвердження, є доведеними та обґрунтованими, а тому наявні підстави для судового захисту прав позивачки на розірвання шлюбу в обраний ним спосіб судового захисту. З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивачки сплачений останньою судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved