Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

Адвокат Усенко Михайло Ігорович на підставі ордеру про надання правничої допомоги звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2534725 від 18.06.2020 в загальному розмірі 21320 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».Також представник позивача просить стягнути із [PERSON] понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 18.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю „АВЕНТУС УКРАЇНА та [PERSON] укладено договір № 2534725 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 6500 грн на умовах, визначених кредитним договором. Відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Однак відповідач належним чином не виконала умови договору. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яка становить 21320 грн та складається із: 6500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 14820,00 грн заборгованості по процентам. 28 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, при подачі позову до суду клопотав про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача у судове засідання не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.10). Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, про час та місце засідання повідомлялася за адресою реєстрації (а.с.73,76,93), відповідно до приписів статтей 128, 130, 131 ЦПК України, вважається такою, що повідомлена у встановленому законом порядку. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов1язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з`явилася, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, встановив таке. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 18.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю „АВЕНТУС УКРАЇНА та [PERSON] було укладено договір № 2534725 про надання споживчого кредиту (а.с.18-23). Укладення договору було здійснено сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача при вході в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України „ Про електронну комерцію, в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході (п.1.1 Договору). На підставі договору відповідач отримала кредит в розмірі 6500,00 грн строком на 30 днів (п.1.3 та п.1.4 Договору). Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов договору та становить: знижена процентна ставка 0.01 % в день від суми кредиту, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 цього договору (без пролонгацій), якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; стандартна процентна ставка 1,90 % в день від суми кредиту застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.4 цього договору, якщо споживач не виконав умови, зазначені в п. 1,5.1 Договору про застосування зниженої процентної ставки та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом та у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення (п.1.5 Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає за зниженою процентною ставкою на дату укладення договору за зниженою процентною ставкою становить 3,66 % річних, за стандартною процентною ставкою - 695,40 % річних (п.1.7 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за зниженою протентною ставкою складає 6519,50 грн, за стандартною процентною ставкою становить 10205,00 грн (п.1.8 Договору). Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. (п.3.1 Договору). Підписавши кредитний договір, позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Довідкою про ідентифікацію ТОВ „Авентус Україна підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з якою було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2534725 від 18.06.2020, ідентифіковано Товариством з обмеженою відповільністю „Авентус Україна. Договір зі сторони клієнта підписано електронним підписом, створеним шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора, який сформовано автоматично на Веб-сайті Товариства та направлено клієнту на її номер мобільного телефону, який повідомлений клієнтом в ІКС Товариства та вказаний у договорі (одноразовий ідентифікатор С548754) (а.с.29). Відповідачу 18.06.2020 було перераховано грошові кошти в сумі 6500,00 грн, код авторизації 985007, номер транзакції в системіWayForPay creditplus 839055 (а.с.30). Відповідно до п.5 ч.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За положеннями ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 26.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю „АВЕНТУС УКРАЇНА та ТОВ „Фінансова компанія „Кредит-Капітал було укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021 (а.с.43-50). Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 73-МЛ від 02.07.2021, за яким до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4748200 від 07.04.2021 у загальному розмірі 19297,00 грн як зазначено у ціні позову, суду не надано. Наведене підтверджується актом від 27.01.2026 (а.с.71). Судом додатково вжито заходів для витребування доказів, ухвалу суду від 02.03.2026 (а.с.84-85) представником позивача, який отримав ухвалу 06.03.2026 (а.с. 92), не виконано. Згідно частини 10 статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Сам досліджений у суді розрахунок заборгованості позичальника [PERSON] (а.с.32-42) не є доказом, що до нового кредитора перейшли вимоги, вказані ним у позові. Оскільки позивач (новий кредитор) не надав витяг із реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги, це означає недоведеність факту переходу його права вимоги саме щодо конкретного боржника зазначеного відповідачем у позові. Суд розцінює це як неналежне доказування, що є підставою для відмови в позові, оскільки не підтверджено право вимоги суб`єкта, який звернувся із позовом до суду. У ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 12 цього Кодексу. Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова ВС від 02.10.18 у справі № 910/18036/17). Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Підсумовуючи викладене, позов не підлягає задоволенню, внаслілок відмови у позові не підлягає компенсації сплачений судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: dismissed