Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позов мотивований тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Життя з відповідачем [PERSON] не склалося через втрату взаємних почуттів, діаметрально протилежні погляди на життя. Просила залишити після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] ". Ухвалою суду від 27.02.2026 відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, але до суду представник позивача адвокат Чирва О.В. скерувала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягає. Просила термін для примирення не надавати. У судове засідання відповідач не з`явився, але до суду скерував заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Розглянувши позовну заяву і додані до неї письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд установив, що між [PERSON] та [PERSON] 16 серпня 2016 року було зареєстровано шлюб у Золотоніському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.08.2016. Прізвище позивача після одруження - " [PERSON] ". Позивач разом із відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] від 12.09.2016). Подружні відносини між сторонами припинилися, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Позивач зазначає, що спір про проживання сина відсутній, оскільки він проживатиме з нею. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Також суд враховує згоду відповідача на розірвання шлюбу та прохання не надавати строк на примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що мотиви, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 6 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Тому питання зміни/ збереження прізвища позивача суд не вирішує. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1331,20 грн.

Outcome: approved