Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

У грудні 2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 21 вересня 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 422299, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідачка не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 16520 грн, що складається з: тіла кредиту 2000 грн та процентів 14520 грн. Позивач зазначає, що набув право вимоги до відповідача за укладеним між ним та ТОВ «Селфі Кредит» кредитним договором від 21 вересня 2022 року № 422299 на підставі договору факторингу від 01 лютого 2024 року № 01022024-1. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 21 вересня 2022 року № 422299 в загальному розмірі 16520 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, при подачі позову надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 вересня 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 422299, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 2000 грн на строк 365 днів зі сплатою процентної ставки за користування коштами кредиту, яка залежить від фактичного виконання споживачем умов договору: стандартна процентна ставка 2.2 % та застосовується в межах строку кредиту (а.с. 24-35, 36). 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024-1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі, до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 422299 від 21 вересня 2022 року (а.с. 46-50, 51). Однак, відповідачем умови договору не виконувались, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 16520 грн, що складається з: тіла кредиту 2000 грн та процентів 14520 грн. (а.с. 39-45). 07 грудня 2025 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором (а.с. 52 на звороті). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором у неї виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, право позивача порушене і підлягає захисту, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 16520 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 грн 40 коп. Також на підставі ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн, факт понесення та розмір яких підтверджується наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами, зокрема, договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, актом наданих послуг № 407 від 08 грудня 2025 року та детальним описом наданих послуг від 08 грудня 2025 року до акту № 407 за договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року (а.с. 55-56).

Outcome: approved