Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У вересні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що судовим наказом Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 березня 2023 року з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх спільної дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Як зазначив позивач, на теперішній час його матеріальний стан істотно змінився, оскільки в новому шлюбу зі [PERSON] у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Дружина позивача перебуває у відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим самостійного заробітку (доходу) вона немає, а також як матеріально відповідальна особа відшкодовує збитки передньому роботодавцю. Крім того, дружина позивача має двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу, які проживають разом з ними та перебувають на їх утриманні. Позивач зауважив, що відповідач як мати їх спільної дочки на теперішній час не працює та відповідно повноцінної участі в її матеріальному забезпеченні не приймає. З урахуванням зміни матеріального стану, позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 березня 2023 року на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до розміру 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 23.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На підставі ухвали від 04.12.2025 суд постановив перейти до розгляду цивільної справи за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче засідання. Ухвалою суду від 12.01.2026 за результатами підготовчого засідання справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] доводи позовної заяви підтримав та просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засідання проти задоволення заперечила. Заслухавши учасників справи та розглянувши надані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з судовим наказом Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 березня 2023 року у справі №740/1011/23 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , зі [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 03 листопада 2023 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 407. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Дружини позивача [PERSON] має двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 02 липня 2025 року позивач та його дружина отримали статус багатодітної родини, що підтверджується посвідченням, виданим відділом соціального захисту населення та охорони здоров`я Носівської міської ради, строк дії до 23 серпня 2030 року. Норми права, які були застосовані судом Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на погіршення майнового стану, оскільки у нього народилася друга дитина і дружина не працює. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22 липня 2024 року у справі № 688/4308/23, зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилися в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, Верховний Суд наголошував на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Мотивована оцінка і висновки суду Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності та встановивши, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено факт погіршення його матеріального стану на час пред`явлення позову у порівнянні із часом стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Доказів того, що відповідач [PERSON] не працює та не приймає участі в утриманні спільної дочки сторін матеріали справи також не містять. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів на неповнолітню дочку позивача [PERSON] , [INFO] , не можуть бути враховані обставини перебування на утриманні позивача [PERSON] дітей його дружини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки їх батьками є [PERSON] та [PERSON] і саме на них законом покладено обов`язок щодо утримання дітей. Суд звертає увагу на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження стосовно догляду та виховання дитини, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed