Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ТОВ "Споживчий центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Косівського районного суду від 23.03.2026 року позов задоволено. Однак, судом при прийнятті вказаного рішення не вирішено питання щодо розміру витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6000 грн., які ТОВ «Споживчий центр» понесло в зв`язку із розглядом даної справи, з приводу чого в матеріалах справи містяться відповідні докази. А тому, просить, стягнути з відповідачки на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000грн. Сторони в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по суті . Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Косівського районного суду від 23.03.2026 року позов задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р [NUMBER] ) заборгованість за Кредитним договором № 08.04.2024-100002662 від 08.04.2024 року у розмірі 14 420 (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять) гривень, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.04.11.2025 року від представника позивача до суду поступила заява про ухвалення додаткового рішення в цій справі в частині відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6000 грн., які ТОВ «Споживчий центр» сплатило в зв`язку із розглядом даної справи. В підтвердження понесених позивачем витрат до заяви долучено копію Договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року, звіт про виконану роботу згідно договору, та копію платіжної інструкції від 26.03.2026 року про оплату ТОВ «Споживчий центр» Адвокатському об`єднанню ЛЕКС ВЕРІТАС в сумі 6000 грн. Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у даній цивільні справі у розмірі 6 000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг). Враховуючи категорію справи, що є малозначною, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved