Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

14.01.2026 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею у період з 18.07.2025-30.07.2025 додаткові витрати на спільну дитину сторін у справі [PERSON] , [INFO] , пов`язані з оздоровленням та лікарським обстеженням у розмірі 15594,98 грн., що складає половину від наданих послуг за вказаний період та 5000,00 грн. як авансування вказаних витрат на 2026 рік, а загалом 20594,98 грн. В обґрунтування позову було зазначено, що дитина сторін по справі хворіє, а тому потребує додаткових витрат як на лікування, лікарські обстеження та оздоровлення, а відповідач, який сплачує аліменти на дитину, ухиляється від додаткових витрат на її утримання, а тому вказані витрати повинні бути стягнуті з нього в судовому порядку. Ухвалою судді від 30.01.2026 року провадження у справі було відкрито у порядку загального позовного провадження з призначенням до підготовчого засідання на 03.03.2026 року, яке було відкладено на 17.03.2026 року. 17.03.2026 ухвалою суду підготовче провадження закрито з призначення справи до судового розгляду по суті на 13.04.2026 року. Від позивачки надано заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Від відповідача до суду надано заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає у повному обсязі. Враховуючи неявку сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши позовну заяву, інші заяви сторін по суті справи, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції (актовий запис № 200 від 24.09.2016 року)(а.с.7). Відповідно до даних медичного висновку №496/100 від 13.10.2016 року, складеного медичною установою «Первомайським міським центром первинної медико-санітарної допомоги» у дитини [PERSON] встановлено патологічний стан вроджена вада серця, що відповідає відповідним медичним показникам для встановлення дитині статусу дитини з інвалідністю до 18 років (а.с.8). Вказаний факт також підтверджується копіями консультативного висновку дитячого лікаря-кардіолога від 07.10.2024 року та 10.12.2025 року (а.с.9-10). Відповідно до вказаних медичних документів дитині сторін у справі потрібно щороку отримувати консультацію у спеціалізованій медичній установи з приводу її діагнозу. Судом встановлюється відповідність вимог позивачки в частині необхідності проїзду до м. Києва в ДУ «Центр дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України», що відповідно до заявлених вимог становить половину вартості квитків у період 09 та 10 грудня 2025 року - 351,80 грн. (а.с.12-13) та половину вартості діагностики 940,00 грн. (а.с.11). Також суд погоджується на стягнення з відповідача і вартості половини оздоровлення дитини на морському узбережжі у республіці Єгипет у період з 12.03.2025 року до 23.03.2025 року у сумі 12521,75 грн., оскільки вартість відповідної путівки була сплачена позивачкою (а.с.15), а даний вид відпочинку прямо передбачений рекомендаціями дитячого лікаря-кардіолога у консультативному висновку від 07.10.2024 року (а.с.9). При цьому суд погоджується з обраним місцем відпочинку, враховуючи воєнний стан у державі та небезпеку такого виду відпочинку на території не окупованих Миколаївської та Одеської областей України. Підстав вважати, що заявлені позивачкою вимоги щодо вартості такого відпочинку є завищеними суд не вбачає, оскільки вартість відпочинку відповідає нормам укладеного між позивачкою та туроператором договору (а.с.14-17), який є стандартним для вартості відпочинку у 2025 році. 50% вартості транспортних послуг, пов`язаних із переїздом під час оздоровлення склало ще 960,44 грн. та 1832,43 грн. (а.с.18-23). Також у 2025 році на медичне лікування (ліки та засоби) позивачкою витрачено певну суму, половина якої складає 988,56 грн. (а.с.26-32). Таким чином, додаткові витрати на дитину, пов`язані із її станом здоров`я, які повинні бути стягнуті з відповідача становлять 17594,98 грн. (1291,80+15314,62+988,56 грн.). Із вказаної суми слід вирахувати 2000,00 грн. як профінансовані наперед у 2024 році відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03.02.2025 року у справі № 632/1804/24, тобто залишок додаткових витрат до стягнення з відповідача повинен скласти вже 15594,98 грн. В частині фінансування наперед вказаних витрат в сумі 5000,00 грн. суд погоджується із заявленими вимогами позивачки, оскільки вони є обґрунтованими та спів мірними із попереднім періодом. Отже, всього з відповідача на користь позивачки слід стягнути 20594,98 грн. Відповідно дост.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою,каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення; додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. На відміну від аліментних зобов`язань стягнення додаткових витрат на дитину пов`язується часом набрання рішенням суду чинності, а не датою подання позовної заяви, як при подачі судового наказу про стягнення аліментів. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. В той же час відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати збору у всіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ групи, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідач є особою з інвалідністю 2 групи, що встановлено ще рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28.11.2022 року. Відповідно до речення другого частини шостої статті 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судові витрати в даній справі слід компенсувати за рахунок держави. На підставі зазначеного та

Outcome: approved