Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Позивач - АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 36213,44 грн. та судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначає, що між Акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] 20.04.2019 року укладено кредитний договір №2001295474201 та видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 21520 гривень, який пізніше було збільшено до 21520 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 07.05.2025 складає 36213,44 грн, з яких: - заборгованість за кредитом в розмірі 21438,76 грн; - заборгованість за процентами в розмірі 14774,68 грн. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Ухвалою суду від 16.09.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.22). В позовній заяві представник позивача просить суд розглянути справу за відсутності представника Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання (перебування). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] 20.04.2019 року укладено кредитний договір №2001295474201, на підставі якого [PERSON] відкрито поточний рахунок №[NUMBER] у гривнях та надано кредитку картку № [NUMBER] , встановлено кредитний ліміт у розмірі 3000 гривень, з реальною річною процентною ставкою у розмірі 47,88%, орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 1257,86 грн., що підтверджується Заявою №2001295474201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 20.04.2019 року, яку [PERSON] підписав власноручно (а.с.6). Відповідачем [PERSON] підписано й Паспорт споживчого кредиту від 20.04.2019 року, відповідно до якого, відкрито поточний рахунок №[NUMBER] у гривнях та надано кредитку картку № [NUMBER] , встановлено кредитний ліміт у розмірі 3000 гривень, з реальною річною процентною ставкою у розмірі 47,88%, орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 1257,86 грн. Строк кредитування 12 місяців (а.с.6). Позивачем надано копію Витягу з Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.7-8). Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №2001295474201 від 20.04.2019 клієнту [PERSON] 20.04.2019 було встановлено кредитний ліміт в розмірі 3000 гривень, який 24.11.2021 було збільшено до 29900 гривень, 27.02.2022 зменшено до 16520 гривень та 03.03.22 збільшено до 21520 гривень (а.с.9 зворот). Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за Кредитним договором №2001295474201 від 20.04.2019, станом на 07.05.2025 року включно складає 36213,44 грн, з яких: 21438,76 грн заборгованість за кредитом; 14774,68 грн заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією (а.с.9 зворот-10 зворот). Згідно деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку, клієнт [PERSON] активно користувався грошовими коштами рахунку № [NUMBER] в період з 20.04.2019 по 07.05.2025, активно здійснював операції, такі як зняття готівкових коштів, придбання товарів, поповнення карткового рахунку, тощо (а.с.10 зворот-13). Відповідачу [PERSON] за вих. №КНО-44.2.1/192 позивачем направлено письмову вимогу (повідомлення) про необхідність сплати заборгованості перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором №2001295474201(а.с.8 зворот-9). Однак відповідачем вказана вимога проігнорована. Доказів на підтвердження спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано. За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Приписами ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Підписавши заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, [PERSON] відповідно до положень статей 3, 627 ЦК України добровільно погодила такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання, а тому твердження про те, що жодних документів, які б підтверджували погодження з нею істотних умов, вона не підписувала, не відповідає фактичним обставинам справи. В розумінні Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року, споживче кредитування це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. За положеннями частини другої ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Отже, у 2017 році з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування» законодавство, яке регулює порядок укладення договорів споживчого кредитування в Україні, зазнало значних змін. До цього часу судова практика з питання можливості встановлення кредитом комісії в кредитному договорі захищала боржника як слабку сторону в кредитних правовідносинах. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надала. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлений про слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не подав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором №2001295474201 від 20.04.2019 в загальному розмірі 36213,44 грн. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved