Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Інвестбудгаличина» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 755/19687/24 за позовом ТОВ «Інвестбудгаличина» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заява мотивована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/19687/24 задоволено позов ТОВ «Інвестбудгаличина» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві було зазначено орієнтовий розмір судових витрат, включаючи витрати на правничу допомогу в сумі 4 077,98 грн. 11 липня 2024 року між ТОВ «Інвестбудгаличина» та АО «Юридична фірма «ТОТУМ» укладено договір про надання правничої допомоги № SO 6163. На виконання умов договору, адвокатом було забезпечено правовий супровід справи № 755/19687/24 в Дніпровському районному суді м. Києва, зокрема послуги з аналізу документів, підготовки та подання позовної заяви до суду, а також підготовки та подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Згідно положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України для ухвалення додаткового судового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. З урахуванням положень ч. ч. 3, 4 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження без виклику учасників справи. За змістом положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2025 ухваленим у цивільній справі № 755/19687/24, позовні вимоги ТОВ «Інвестбудгаличина» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» заборгованість по сплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 5 779,83 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. Вбачається, що при розгляді справи судом не вирішене питання розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, що є підставою для ухвалення у справі додаткового рішення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Нормами ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Верховний Суд у постанові від 05.08.2025 по справі № 359/9012/23 зазначив, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною або третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19, від 22.01.2021 по справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 по справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03.02.2021 по справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22). Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вирішуючи питання розподілу між сторонами понесених витрат на правничу допомогу, суд приймає до уваги наступне. Інтереси позивача ТОВ «Інвестбудгаличина» у справі представляла адвокат Куракса Ю.І. на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 1731477, виданого АО «Юридична фірма «ТОТУМ» (а.с. 12). 11 липня 2024 року між ТОВ «Інвестбудгаличина», як клієнтом, та АО «Юридична фірма «ТОТУМ», як юридичною фірмою, укладено договір про надання правничої допомоги № SO 6163 (далі - Договір) (а.с. 14-16). Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 Договору, Клієнт доручає, а Юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, понесені Юридичною фірмою, що необхідні для виконання цього Договору. За цим Договором Юридична фірма зобов`язується за дорученням Клієнта надати останньому правничу допомогу щодо комплексного супроводу судових справ щодо стягнення коштів із споживачів послуг з утримання багатоквартирним будинком. Згідно п. п. 4, 10 Додатку № 2 до Договору про надання правничої допомоги № SO 6163, розмір основного гонорару складає 3 500 грн. за подання самого позову щодо стягнення коштів із споживачів послуг з управління багатоквартирним будинком. Розмір гонорару успіху, який Клієнт сплачує Юридичній фірмі складає 10 % від суми заборгованості, яка була фактично стягнута на користь Клієнта. Розмір гонорару успіху підлягає включенню в суму, що підлягає стягненню за рішенням суду. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Будь яких заперечень з боку відповідача щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу до суду не надходило. Таким чином, враховуючи принцип пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, на користь позивача з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 4 077,98 грн. (3 500 грн. + 577.98 грн. (10 % від стягнутої за рішенням суду заборгованості).

Outcome: approved