Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором від 07 жовтня 2021 року у розмірі 37 844,10 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 жовтня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір №705210414 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору відповідачці надано кредит у розмірі 3 500,00 грн шляхом перерахування на картковий рахунок. Шляхом укладення додаткових угод до договору сума кредиту змінювалася. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, на підставі якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №705210414. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №705210414. 11 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №11/07/25-Е, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідачки за кредитним договором №705210414. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідачка кредит та відсотки за його користування не сплачує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» суму заборгованості в розмірі 37 844,10 грн, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися. У позовній заяві позивач зазначив, що просить розглядати справу в спрощеному позовному провадженні за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно і належним чином за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та шляхом опублікування оголошення на вебсайті судової влади україни, однак повторно не з`явилася в судове засідання, про причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань не направила. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 26 січня 2026 року позовна заява надійшла до суду. 11 лютого 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано докази. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 07 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено електронний договір кредитної лінії №705210414, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 9 500,00 грн, розмір першого траншу 3 500,00 грн, строком на 18 днів (дисконтний період), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Згідно з п. 1.4 договору позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. Дисконтна процентна ставка 1,9 % в день, індивідуальна процентна ставка 1,93% в день, базова процентна ставка 1,98 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі, визначеному в п.1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (п. 4.3 договору). Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який було відправлено відповідачці на номер її мобільного телефону, зазначений у заявці на отримання грошових коштів у кредит, 07 жовтня 2021 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Підписавши договір, відповідачка погодилася з його умовами. Надання кредитором відповідачці грошових коштів у сумі 3 500,00 грн підтверджується платіжним дорученням № 7c115e6b-b8f3-494b-858d-3ea1a65aeb3e. Встановлено, що на підставі п. 1.4 договору відповідачкою отримано додатково отримано 09 жовтня 2021 року кредитні кошти в сумах 100,00 грн та 5 900,00 грн. Надання відповідачці кредитних коштів у зазначених сумах підтверджується наданими позивачем платіжними дорученнями. Згідно з інформацією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», наданою на ухвалу суду про витребування доказів, платіжна картка 4149-49XX-XXXX-1310 емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). З огляду на ідентичність РНОКПП суд вважає підтвердженим факт зарахування кредитних коштів на рахунок відповідачки. Випискою з особового рахунку відповідачки підтверджується зарахування коштів у сумі 3 500,00 грн 07 жовтня 2021 року, 100,00 грн 09 жовтня 2021 року, 5 900,00 грн 09 жовтня 2021 року. Таким чином, кредитодавцем виконано умови договору з надання кредитних коштів. Відповідачка умови договору з повернення кредиту та сплати процентів не виконала. Відповідно до розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість відповідачки станом на 30 листопада 2021 року становить 22 839,80 грн: 9 500,00 грн тіло кредиту, 13 339,80 грн проценти. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" (фактор) укладено договір факторингу №28/1118-01. Додатковими угодами строк дії договору факторингу продовжувався. Пунктом 2.1. договору факторингу передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Відповідно до п.п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року право вимоги права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п. 4.1 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Таким чином, договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, як і виникнуть у Клієнта в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п. 1.5. договору факторингу реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма цього реєстру наведена в додатку №1 до договору. 30 листопада 2021 року на виконання п. 2.1. договору факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ "Таліон Плюс" складено та підписано реєстр прав вимоги №162, за яким передані (відступлені) права вимоги до боржників, зокрема до відповідачки за кредитним договором № 705210414 на загальну суму 22 839,80 грн (номер запису в реєстрі 1618). ТОВ «Таліон Плюс» здійснено нарахування процентів за кредитним договором №705210414 в сумі 15 004,30 грн. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01. Згідно з реєстром прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року до договору факторингу №05/0820-01 до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №705210414 на загальну суму 37 844,10 грн(номер запису в реєстрі 16 559). 11 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем (ТОВ "ФК "ЕЙС") укладено договір факторингу №11/07/25-Е,відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ЕЙС" відступлене право грошової вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 14 липня 2025 року до договору факторингу №11/07/25-Е позивачу передано право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №705210414 на загальну суму 37 844,10 грн(номер запису в реєстрі 3886). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором, складеного позивачем, станом на 26 грудня 2025 року заборгованість відповідачки за кредитом становить 37 844,10 грн: 9 500,00 грн тіло кредиту, 28 344,10 грн проценти. Розмір заборгованості відповідачкою не спростований. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що сторонами кредитного договору визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування, реальна річна процентна ставка у відповідності до розміру застосованих відсотків. Також встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачкою електронним підписом. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 зазначеного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електронну комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Встановлено, що боржник не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами не сплатив, заборгованість погашена не була. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На підставі договорів факторингу від 28 листопада 2018 року, 05 серпня 2020 року та 11 липня 2025 року позивач набув права вимоги до відповідачки за договором №705210414 від 07 жовтня 2021 року. Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права видно, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Встановлено, що заборгованість за процентами нарахована відповідачці в межах граничного строку кредитування, визначеного договором, з урахуванням передбаченого умовами договору продовження строку дії договору на 90 днів, а тому суд погоджується з наданими позивачем розрахунками. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачкою кредитного договору та порушення нею взятих на себе зобов`язань, набуття позивачем права вимоги за цим кредитним договором. Відповідачка відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що вона електронним підписом підписувала кредитний договір, отримувала кредитні кошти і користувалася ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі не надала, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким. Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7 000,00 грн. Встановлено, що правова допомога позивачу фактично була надана, відповідачкою не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідачки в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.

Outcome: approved