Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач товариство із обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог, позивач зазначає, що 26 липня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 549032-КС-001, підписаний в порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого [PERSON] надано кредит під проценти. Отримавши кредит, відповідач взяті по договору зобов`язання не виконав, що призвело до утворення заборгованості, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 18750 грн. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання відповідач не з`явився, на електронну адресу суду надійшла довідка про те, що він перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] З 26 лютого 2022 року та теперішній час. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 04 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с.89). У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 26 липня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 549032-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого товариство надало [PERSON] кредит в розмірі 6000 грн., строком на 24 тижні, сторонами узгоджено розмір процентів за користування кредитом та графік погашення платежів. Відповідач умов договору щодо повернення коштів не виконав та згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором № 549032-КС-001 станом на 15 лютого 2025 року становить 18780 грн., яка складається із наступного: заборгованість за наданим кредитом 6000 грн., заборгованість по процентам 9240 грн., заборгованість по відсоткам відповідно до ст..625 ЦК України 2 640 грн., комісія -870 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з п.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Договір № 549032-КС-001 укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідач умови договору не виконав. Отримавши грошові кошти за договором № 549032-КС-001 у розмірі 6000 грн. відповідач свої зобов`язання не виконав, не повернув їх, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача отриманих коштів в сумі 6000 грн. та комісії - 870 грн., яка передбачена умовами договору. Щодо стягнення з відповідача процентів за кредитним договором, суд враховує наступне. Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Судом встановлено, що відповідач є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою командира в/ч [NUMBER] з 26 лютого 2022 року по теперішній час. Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме - він звільнений від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом. З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача за договором № 549032-КС-001 від 26 липня 2025 року суми заборгованості по процентам 9240 грн., заборгованості по відсоткам відповідно до ст..625 ЦК України 2 640 грн. задоволенню не підлягають, оскільки відповідач, як військовослужбовець, згідно з п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів в особливий період. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягненню сума отриманих коштів за договором № 549032-КС-001 від 26 липня 2025 року у розмірі 6000 грн., комісія - 870 грн., разом 6870 грн., у задоволенні решти позову щодо стягнення процентів слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 2662 грн.40 коп. судового збору (а.с.1). Вимоги позивача задоволені частково, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 975 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial