Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ), [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , по 1/3 частці прав та обов?язків забудовника житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог представник позивачів зазначає наступне. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Спадкоємцями до майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , [INFO] та його діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після відкриття спадщини, спадкоємці з метою оформлення своїх спадкових прав звернулися до Житомирської державної нотаріальної контори. До складу спадщини ввійшло наступне майно спадкодавця: - земельна ділянка з кадастровим номером 1822086500:04:001:0382, загальною площею 0,0956 га.; - 1/9 земельної ділянки з кадастровим номером 1822086500:04:001:0022, загальною площею 0,1024 га.; - ??1/9 земельної ділянки з кадастровим номером 1822086500:04:001:0023, загальною площею 0,1859 га.; ?? - 1/9 земельної ділянки з кадастровим номером 1822086500:05:000:0744, загальною площею 2,5127 га.; - 1/4 квартири [ADDRESS] , загальною площею 39.4 кв.м. Також до спадкового майна входить об?єкт незавершеного будівництва, житловий будинок [ADDRESS] . 09.11.2025 року державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщуком А.І., спадкоємцям [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були видані Свідоцтва про право на спадщину стосовно вище вказаного майна, окрім житлового будинку [ADDRESS] . 10.11.2025 року державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Полішуком A.I. було прийнято Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2125/02-31, згідно якої [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , на спадкове майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS] . Вказана вище, постанова нотаріуса мотивована тим, що спадкоємцями не подано правовстановлюючі документи на житловий будинок та право власності на вказаний будинок не зареєстроване. Представник позивачів зазначає, що запитувані нотаріусом документи не могли бути надані спадкоємцями, оскільки будинок є недобудованим та не зданий в експлуатацію, на нього не оформлено свідоцтво про право власності. Щодо законності будівництва вказаного будинку зазначає наступне. Житловий будинок [ADDRESS] , який входить до спадкового майна, недобудований, не зданий в експлуатацію та на нього не оформлено свідоцтво про право власності. Вказаний будинок розпочав будувати [PERSON] у 2016 році, але не встиг за життя закінчити будівництво. Готовність будівництва, згідно технічного паспорта на об`єкт незавершеного будівництва складає 75%. Будинок не є самовільно збудованим, оскільки Управлінням ДАБІ у Житомирській області 29.12.2015 року було надано Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № 9220/15. Будівництво здійснено на земельній ділянці з кадастровим номером 1822086500:04:001:0382, загальною площею 0,0956 га., яка була виділена спадкодавцю під будівництво житлового будинку, та на яку позивачам було видано свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємці, оформити у встановленому законом порядку спадкове майно не мають можливості, оскільки спадкодавець за життя не встиг завершити будівництво, не ввів будинок в експлуатацію і не оформив на нього право власності, у зв`язку з чим позивачі вимушені звернутися до суду. Ухвалою суду від 04.12.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив (а.с. 59). В судове засідання з`явився представник позивачів, просив задовільнити позовні вимоги у повному обсязі та визнати права забудовника за кожним із спадкоємців. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. При розгляді справи покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною, а [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дітьми [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на наступне майно спадкодавця: - земельна ділянка з кадастровим номером 1822086500:04:001:0382, загальною площею 0,0956 га.; - 1/9 земельної ділянки з кадастровим номером 1822086500:04:001:0022, загальною площею 0,1024 га.; - ??1/9 земельної ділянки з кадастровим номером 1822086500:04:001:0023, загальною площею 0,1859 га.; ?? - 1/9 земельної ділянки з кадастровим номером 1822086500:05:000:0744, загальною площею 2,5127 га.; - 1/4 квартири [ADDRESS] , загальною площею 39.4 кв.м. Також до спадкового майна входить об?єкт незавершеного будівництва, житловий будинок [ADDRESS] . Державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщуком А.І. 10.11.2025 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки у праві власності на об?єкт незавершеного будівництва, житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 31). Вказаний будинок розпочав будувати [PERSON] у 2016 році, але не встиг за життя закінчити будівництво. Готовність будівництва, згідно технічного паспорта на об`єкт незавершеного будівництва складає 75% (а.с. 27-30). Будинок не є самовільно збудованим, оскільки Управлінням ДАБІ у Житомирській області 29.12.2015 року було надано Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № 9220/15 (а.с. 19, 20). Будівництво здійснено на земельній ділянці з кадастровим номером 1822086500:04:001:0382, загальною площею 0,0956 га., яка була виділена спадкодавцю під будівництво житлового будинку, та на яку позивачам було видано свідоцтво про право на спадщину (а.с. 26). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до змісту ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружня, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Відповідно до статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України). Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов?язки як забудовника входять до складу спадщини. Якщо об?єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов?язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об?єкт; право одержати на своє ім?я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17), від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18). Забудовник (замовник) - це особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення, реконструкції) об?єкта містобудування. Для спадкування прав забудовника спадкодавець за життя повинен набути у встановленому законодавством порядку право на забудову земельної ділянки та отримати документи дозвільного характеру для проектування будівництва й виконання будівельних робіт. У справі, що розглядається житловий будинок побудований на земельній ділянці, яку спадкодавець отримав у законний спосіб під будівництво житлового будинку, оформив всі необхідні дозвільні документи та був забудовником житлового будинку. Право власності на нову річ. яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 331 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з частиною третьою статті 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до частин першої та третьої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов?язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, об?єкт незавершеного будівництва, майбутній об?єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації. Аналіз положень зазначених норм свідчить, що право власності на новостворене нерухоме майно як об?єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об?єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Застосування будь-якого способу захисту цивільного права має бути об?єктивно виправданим та обґрунтованим, а саме: повинно реально відновлювати наявне порушене, оспорене або невизнане право, такий спосіб має відповідати характеру правопорушення та цілям судочинства та не може суперечити принципу верховенства права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року Х справі № 338/180/17 (провадження № 14-144ц18), від 30 січня 2019 року у спразі № 569/17272/15-1 (провадження № 14-338цс 18). Враховуючи те, що на момент смерті спадкодавець був забудовником житлового будинку [ADDRESS] і, відповідно, міг передати таке право своїм спадкоємцям, то вказане право забудовника підлягає спадкуванню. Спадкоємцями до майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , [INFO] , та його діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , Аналіз вище вказаних норм дає підстави для задоволення позову у повному обсязі, а отже визнати у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] за кожним спадкоємцем по 1/3 частки прав та обов`язків забудовника житлового будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved