Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 45 195,67 грн., а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 22.05.2017 року [PERSON] , уклав з AT «Альфа Банк», угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк». Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором станом на 22.05.2025 року, яка становить 45 195,67 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Зважаючи на це, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів як кредитора шляхом подання позову до відповідача про стягнення з нього заборгованості. Заочним рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2025 року позов задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Сенс банк» заборгованість в загальному розмірі 45 195 грн. 67 коп., вирышено питання розподілу судових витрат. Ухвалою Хаджибейського районного суду м.Одеси від 12 січня 2026 року вказане заочне рішення скасовано, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за його відсутністю. Представником відповідача, адвокатом Резуненком Д. С. через систему «Електронний суд» надано до суду письмові пояснення, в яких просив розглянути справу за відсутності відповідача та його представника, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неправомірність нарахування банком відсотків поза строком кредитування, невірний розрахунок заборгованості, безпідставне нарахування комісії за розрахунково-касове обслуговування. З заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що представник відповідача не визнає позовні вимоги, посилаючись на відсутність доказів наявності заборгованості за кредитом в зазначеному до стягнення розмірі, відсутність доказів повідомлення відповідача про відступлення права вимоги. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Справу розглянуто в змішаній (паперовій та електронній) формі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22.05.2017 року [PERSON] , уклав з AT «Альфа Банк», угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк». (копія наявна в матеріалах електронної справи) З наданої банком копії Оферти та Акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 22.05.2017 р. (містяться в матеріалах електронної справи) вбачається, що відповідачу було надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії загальним лімітом 200 000 грн. з відкриттям рахунку та випуском міжнародної платіжної картки Mastercard Debit World строком на 3 роки зі сплатою процентів за користування кредитними коштам за ставкою 35,99 % річних; порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 7 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Суд критично оцінює доводи сторони відповідача про встановлений сторонами строк кредитування 1 рік, оскільки відповідних умов укладений між сторонами договір (Оферта та Акцепт пропозиції на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 22.05.2017 р.) не містять. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит "і сплатити проценти. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст.527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач користувався кредитним коштами, розмір заборгованості станом на 22.05.2025 року становить 45 195,67 грн., в тому числі: 27 963,57 грн. прострочене тіло кредиту; 17 232,10 грн. відсотки за користування кредитом. Суд погоджується з доводами сторони відповідача про невідповідність вказаного розрахунку умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Так, з наданого стороною позивача розрахунку заборгованості (міститься в матеріалах електронної справи) вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами в період дії кредитного договору (з 22.05.2017 р. по 21.05.2020 р. включно), вносив кошти на погашення кредиту. Відповідачем за вказаний період було використано кредитних коштів в загальній сумі 16 255 грн. 92 коп. (графа Ззнято коштів з рахунку») . Також відповідачем вносились кошти на погашення кредиту у вказаний період в загальній сумі 19 338 грн. 66 коп. (графа «Внесено коштів на рахунок») Таким чином, з урахуванням умов кредитного договору, розмір заборгованості відповідача за тілом кредиту на кінець строку кредитування (21.05.2020 р.) складав 8 грн. 39 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом 0 грн. 00 коп: 12345678910 22.05.201721.06.201730929,993535,99027,51-22,410 22.06.201721.07.201729275,2720035,99297,688,51-106,190 22.07.201721.08.201730854,41996,1835,99960,6028,427,170 22.08.201721.09.2017301103,6035,991103,6032,651136,25-61,07 22.09.201721.10.201729807,691977,2935,991943,9455,59-22,230 22.10.201721.11.201730889,66035,99911,8926,97-911,89-82,59 22.11.201721.12.2017290661,2735,99911,8926,08-276,700 22.12.201721.01.2018300035,99276,708,19-276,70-34,27 22.01.201821.02.201830061035,99276,7016,37316,930 22.02.201821.03.201827010035,99 416,930 22.03.201821.04.2018302175,710035,992175,7064,36-1723,130 22.04.201821.05.201829831,68203,8535,992554,8173,05-2424,010 22.05.201821.06.201830228,3420035,992652,3578,46-2530,810 22.06.201821.07.2018291840,47313,5135,994371,28125,00-4182,770 22.07.201821.08.201830129,7329535,994312,50127,57-4145,070 22.08.201821.09.2018301515,32304,6635,995660,39167,44-5523,160 22.09.201821.10.201829600329,1535,996123,16175,09-5969,100 22.10.201821.11.201830260,5035,996229,60184,28-6229,90-359,37 22.11.201821.12.2018290111035,996229,60178,13-5482,010 22.12.201821.01.201930039535,995482,01162,16-5427,310 22.01.201921.02.201930099035,995427,31160,54-4597,850 22.02.201921.03.20192742080035,995017,85133,59-4351,440 22.03.201921.04.2019300327,235,994351,44128,72-4152,960 22.04.201921.05.2019290100035,994152,96118,75-3271,710 22.05.201921.06.2019300288,5535,993271,7196,78-3079,940 22.06.201921.07.2019290200035,993079,9488,07-1168,010 22.07.201921.08.201930020035,991168,0134,55-1002,560 22.08.201921.09.2019303393,65035,994396,21130,04-4396,21-164,59 22.09.201921.10.2019290100035,994396,21125,71-3651,960 22.10.201921.11.2019300100035,993651,96108,03-2759,990 22.11.201921.12.201929080035,992759,9978,92-2038,910 22.12.201921.01.202030050035,992038,9060,31-1599,210 22.01.202021.02.202030025035,991599,2147,31-1396,520 22.02.202021.03.2020280100035,991396,5238,56-435,080 22.03.202021.04.2020300035,99435,0812,87-435,08-51,43 22.04.202021.05.202029045235,99435,0812,44-8,390 де графа 1 початок розрахункового періоду, графа 2кінець розрахункового періоду, графа 3 кількість днів в розрахунковому періоді, графа 4сума кредитних коштів, використаних в розрахунковому періоді (грн.), графа 5- сума коштів, внесених в розрахунковому періоді на погашення кредиту (грн.), графа 6 відсоткова ставка за користування кредитом (% річних), графа 7 сума кредитних коштів, на яку нараховуються відсотки в звітному періоді (грн) графа 8 сума відсотків за користування кредитом у розрахунковому періоді (грн), графа 9- заборгованість за тілом кредиту на кінець розрахункового періоду, графа 10- заборгованість за відсотками за користування кредитом на кінець розрахункового періоду. Суд погоджується з доводами сторони відповідача про безпідставність нарахування комісії за розрахунково-касове обслуговування, оскільки з наданих стороною позивача документів на підтвердження укладення кредитного договору не вбачається наявність у вказаному договорі умов про її нарахування та розмір. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження продовження строку дії укладеного між сторонами кредитного договору. З наданого банком акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії не вбачається умов, що свідчили б про автоматичне продовження строку дії укладеного договору, у зв`язку із чим суд критично оцінює доводи сторони позивача про переукладення договору на новий строк та доходить висновку про безпідставне нарахування позивачем відсотків за користування кредитом поза строком кредитування. З наданого позивачем розрахунку також вбачається, що після закінчення строку кредитування, відповідачем вносились кошти на картку в сумі 11 727 грн. 57 коп. та здійснювались видаткові операції за карткою в сумі 16 121 грн. 60 коп. Таким чином, різниця між використаними та вкладеними коштами, з урахуванням погашення заборгованості за кредитом, станом на 22.05.2025 року становить 4 402 грн. 42 коп. (11 727 грн. 57 коп. -8 грн. 39 коп. 16 121 грн. 60 коп.), які не є заборгованістю за кредитом, проте позивач не позбавлений можливості ініціювати їх стягнення з інших підстав, зокрема на підставі ст. 1212 ЦК України. Враховуючи викладене, судом встановлено відсутність заборгованості відповідача за укладеним між ним та позивачем 22 травня 2017 року кредитним договором, у зв`язку із чим суд відмовляє в задоволенні позову. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed