Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" заявлено позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що між первісним кредитором та відповідачем укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, які зобов`язався повернути, а також сплатити проценти та неустойку. На порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та допустив заборгованість у загальному розмірі 25 048,45 грн, які позивач, набувши право вимоги, просить стягнути. Ухвалою суду від 09.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві зазначив про розгляд справи у відсутності його представника. Відповідач відзиву на позовну заяву, клопотань, заяв про заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження, у встановлений судом строк не подав, у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. 19.11.2024 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено кредитний договір №014-RO-82-302890122 (далі - Договір) за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 25000,00 грн., строком - 33 місяці, з датою повернення 22.07.2027, з процентною ставкою 29 % річних (копія заяви-договору на а.с. 12-16, копія паспорта кредиту на а.с. 6-7, графік платежів на а.с. 8-9, заява анкета на а.с. 11). Згідно розрахунку та виписки по рахунку, заборгованість відповідача за Договором складає 25 048,45 грн, з яких: 22 834,52 грн - основний борг; 2 213,93 грн проценти (а.с. 19-22). 17.07.2025 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №114/2-78F, за яким позивач набув право вимоги до відповідача за Договором (а.с.23-27). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.ст. 1048, 1054 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Приймаючи до уваги встановлені обставини, зокрема те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав та допустив заборгованість у розмірі 25 048,45 грн, з яких: тіло кредиту 22 834,52 грн, проценти 2 213,93 грн, доказів зворотнього останнім не надано, розрахунок не спростовано, право вимоги за невиконаним договором перейшло до позивача, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved