Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

У серпні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у подальшому зменшивши позовні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром майнової шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та страховим відшкодування у розмірі 184 296,13 грн, а також витрати, пов`язані з проведенням авто товарознавчого дослідження у розмірі 16 000,00 грн; в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн; понесені судові витрати по справі, які складаються із сплати судового збору в розмірі 4 018,56 грн та витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 12 000,00 грн Позиція позивача В обґрунтування позову позивач зазначив, внаслідок ДТП, яке сталося 02 травня 2024 року, належний йому автомобіль марки RENAULT, реєстраційний номер [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2024 року визнано відповідача [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача, власника транспортного засобу ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». Тому, позивачу ПрАТ«УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 53 417,66 грн. Крім того, відповідно до висновку № 112 від 25.06.2024 про проведення автотоварознавчого дослідження судового експерта [PERSON] вартість матеріальних збитків, заподіяної власнику автомобіля марки RENAULT GRAND SCENIK, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент проведення дослідження, становить 334 153,20 грн, а вартість відновлюваного ремонту 448 516,94 грн.Тому, відновлюваний ремонт зазначеного КТЗ позивачем не проводився, так як автомобіль був фізично знищеним. У зв`язку з наведеними обставинами, позивачем було замовлено додаткове автотоварознавче дослідження щодо оцінки ринкової вартості транспортного засобу в пошкодженому стані внаслідок ДТП. Відповідно до звіту № 2584 від 08.03.2026 ФОП [PERSON] , суб`єкта оціночної діяльності, про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу в пошкодженому стані, на дату оцінки 02.05.2024, ринкова вартість автомобіля RENAULT GRAND SCENIK, реєстраційний номер [NUMBER] , в пошкодженому стані на дату оцінки, складає 96 439,41 грн.Таким чином, розмір майнових збитків внаслідок ДТП, з урахуванням вартості проведених двох авто товарознавчих досліджень у загальному розмірі 16 000,00 грн, складає 200 296,13 грн, із такого розрахунку: 184 296,13 грн (майнова шкода внаслідок ДТП) + 16 000,00 (вартість авто товарознавчих досліджень). Також позивачу сричинена моральна шкода, яку позивач оцінює у розмірі 10 000, 00 грн, що виразилось у позбавленні транспортного засобу, так як автомобіль було практично знищено внаслідок ДТП. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового рогляду по суті. Згідно рішення Вищої ради правосуддя від 29 липня 2025 року за № 1589/0/15-25 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Межівського районного суду Дніпропетровської області», з 4 серпня 2025 року змінено територіальну підсудність судових справ Межівського районного суду Дніпропетровської області шляхом її передачі до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно ст. 14 ЦПК України, для розгляду вищевказаної справи визначено головуючого суддю Бондаренко В.М. Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М. від 06 жовтня 2025 року прийнято до свого провадження вищевказану цивільну справу та розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження, зі стадії розгляду справи по суті. У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач, представник позивача адвокат Майоров С.В. не з`явились, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відповідно до наданих заяв до суду, просив розгляд справи проводити без його участі. Представник третьої особи ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, причини неявки суду не відомі. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу марки RENAULT, реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] . Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2024 року (справа № 181/655/24) визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення,передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення увигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Із постанови суду від 22 травня 2024 року вбачається, що 02 травня 2024 року о 12.07 годині водій [PERSON] по вул. Елеваторній, смт. Межова керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки на перехресті вулицею Осипенко не надав перевагу в русі автомобілю марки RENAULT, номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого було спричинено пошкодження транспортних засобів. Крім того,постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2024 року (справа № 181/655/24) внесені виправлення у постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2024 року (справа № 181/655/24), а саме, вважати правильним реєстраційний номер транспортного засобу RENAULT, як [NUMBER] . Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Законом України від 1 липня 2004 року N 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон N 1961-IV) передбачено обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2107 реєстраційний номер [NUMBER] забезпечена в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-219323002, з визначенням страхової суми за шкоду заподіяну майну 160 000,00 грн, розмір франшизи 3 200,00 грн. Тому, позивач 28.05.2024 звернувся до ПрАТ«УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з повідомленням про ДТП та з заявою про страхове відшкодування, яке відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 28.05.2024 склало 53 417,66 грн, яке і було виплачено ПрАТ«УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» позивачу на підставі платіжної інструкції № ЗР057512 від 29.05.2024 на суму 53 417,66 грн. Крім того, відповідно до висновку № 112 від 25.06.2024 про проведення авто товарознавчого дослідження судового експерта [PERSON] вартість матеріальних збитків, заподіяної власнику автомобіля марки RENAULT GRAND SCENIK, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент проведення дослідження, становить 334 153,20 грн, а вартість відновлюваного ремонту 448 516,94 грн. З вищевказаного висновку вбачається, оскільки вартість відновлюваного ремонту автомобіля перевищує ринкову вартість автомобіля, то розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля, приймається в розмірі ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження, яка становить 334 153,20 грн. Ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу визначалась експертом, без урахування аварійних пошкоджень. За послуги щодо проведення вищезазначеного автотоварознавчого дослідження, судовому експерту Дегтяр В.О. позивачем були сплачені кошти у розмірі 12 000,00 грн, що підтверджується квитанцією ФОП [PERSON] № 20-06 від 20.06.2024 на суму 12 000,00 грн. Тому, відновлюваний ремонт зазначеного КТЗ позивачем не проводився, так як автомобіль був фізично знищеним. У зв`язку з наведеними обставинами, позивачем було замовлено додаткове автодослідження щодо оцінки ринкової вартості транспортного засобу в пошкодженому стані внаслідок ДТП. Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу в пошкодженому стані № 2584 від 08.03.2026, на дату оцінки 02.05.2024, ФОП [PERSON] , суб`єкта оціночної діяльності, ринкова вартість автомобіля RENAULT GRAND SCENIK, реєстраційний номер [NUMBER] , в пошкодженому стану на дату оцінки, складає 96 439,41 грн. За послуги щодо проведення вищезазначеного автотоварознавчого дослідження, ФОП [PERSON] позивачем були сплачені кошти у розмірі 4 000,00 грн, що підтверджується рахунком № 597 від 23.01.2026 на суму 4 000,00 грн. У зв`язку з тим, що ринкова вартість автомобіля RENAULT GRAND SCENIK, реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування аварійних пошкоджень, становить 334 153,20 грн, а з урахуванням аварійних пошкоджень - 96 439,41 грн, то власнику автотранспортного засобу відшкодовується різниця між цими вартостями автомобіля, а саме: 334 153,20 грн - 96 439,41 грн = 237 713,79 грн, яка також підлягає зменшенню на суму виплаченого страхування у розмірі 53 417,66 грн та становить 184 296,13 грн, із такого розрахунку: 237 713,79 грн (вартість автомобіля) - 53 417,66 грн (страхове відшкодування) = 184 296,13 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на його користь розмір майнових збитків внаслідок ДТП, з урахуванням вартості проведених двох авто товарознавчих досліджень у загальному розмірі 16 000,00 грн, що складає 200 296,13 грн, із такого розрахунку: 184 296,13 грн (майнова шкода внаслідок ДТП) + 16 000,00 (вартість авто товарознавчих досліджень). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини 1 статті 4 ЦПК України та частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2, частини 3 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Загальні підстави та особливості відшкодування шкоди передбачені статтями 1166, 1167, 1187 ЦК України, у тому числі завданої джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 ЦК України). Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (статті 1192 ЦК України). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Позивач має подати докази, що підтверджують факт завдання шкоди внаслідок ДТП, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Відповідно до ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Отже, розмір завданого матеріального збитку позивачу, на підставі наданих доказів, з урахуванням вартості проведених двох авто товарознавчих досліджень у загальному розмірі 16 000,00 грн, складає 200 296,13 грн, із такого розрахунку: 184 296,13 грн (майнова шкода внаслідок ДТП) + 16 000,00 грн (вартість авто товарознавчих досліджень). Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить за наступного. Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду, завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Позивач має подати докази, що підтверджують факт завдання шкоди внаслідок ДТП, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Беручи до уваги положення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами та доповненнями), "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача був пошкоджений та втратив товарну цінність належний позивачу автомобіль, який фізично був знищений, характер і тривалість страждань позивача, ступінь вини відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди, прикладення позивачем додаткових зусиль для поновлення звичного ритму життя, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. Розподіл судових витрат Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як передбачено ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 4 018,56 грн, тоді, як з урахуванням задоволених судом позовних вимог щодо стягнення майнової та моральної шкоди у розмірі 210 296,13 грн, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 102,96 грн. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Зазначені положення застосовуються і до розгляду справ в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи. Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат. Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання. Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Відповідно до матеріалів справи, 02.07.2024 між позивачем [PERSON] та адвокатом Майоровим С.В. укладений договір № 50 про надання правничої допомоги. Розмір гонорару за надання правової допомоги встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю сторін ( п. 4.1 договору). Як вбачається із Акту виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 12.08.2024, розмір послуг адвоката Майорова С.В. складає 12 000,00 грн, у тому числі: 6 000,00 грн (12 годин) підготовка та збір матеріалів щодо позову; 2 000,00 грн (необхідний час) підготовка та участь у судовому розгляді; 4 000,00 грн (8 годин) робота з документами, складення позову та копії документів для сторін, який був сплачений позивачем адвокату відповідно до квитанції № 50 від 12.08.2024 на суму 12 000,00 грн. Враховуючи складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи та витраченого часу на надання правничої допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності юридичних витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову у даній справі та значення справи для сторін, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Outcome: approved