Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

У поданій в системі «Електронний суд» заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16308 грн. та судові витрати в справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 08 травня 2025 року між сторонами укладено договір (оферти) №08.05.2025-100000603, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 98 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з нього заборгованість за кредитом у судовому порядку. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2026 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 24.02.2026 подав відзив, в якому вказав, що не заперечує факт наявності основного боргу (тіла кредиту), однак вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідачем було здійснено в рахунок погашення боргу чотири платежі на загальну суму 8394 грн. Представник позивача Ларіонов К.О. через систему Електронний суд подала відповідь на відзив від 04.03.2026, в якій з доводами відповідача не погодився, мотивуючи тим, що розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами у кредитному договорі, позивачем були враховані здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення боргу , а тому підстави виникнення заборгованості є законними та позов підлягає задоволенню. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд дійшов до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд бере до уваги необхідність розгляду справи у розумні строки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 08 травня 2025 року між сторонами укладено договір(кредитної лінії) (оферти) №08.05.2025-100000603 у вигляді електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням передбачених Законом України «Про електронну комерцію» особливостей, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник попередньо ознайомлений. За договором [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 000 грн. шляхом перерахування на рахунок позичальника [NUMBER] строком на 98 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом процентна ставка «Стандарт» у розмірі 0,99% за один день користування кредитом та процентна ставка «Економ» - у розмірі 0,99% за один день користування кредитом, застосовується протягом всього строку кредитування, окрім первинного періоду «Стандарт», та не може бути збільшена в односторонньому порядку та неустойки 150 грн., що нараховується за кожен день неналежного виконання зобов`язання. Дата повернення кредиту 13.08.2025 року. Кредитор виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу обумовлені кредитним договором кошти, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-1112 від 11.12.2025 про успішне перерахування коштів 08.05.2025 о 11:44:59 на платіжну картку клієнта № [NUMBER] в сумі 10 000 грн., номер транзакції в системі iPay.ua - 734930644, призначення платежу: видача за договором кредиту №08.05.2025-100000603. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до договору та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Зазвичай електронні кредитні договори підписуються за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З правового висновку Верховного Суду в справі №524/5556/19 від 12 січня 2021 року вбачається, що «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом та без отримання листа на електронну адресу чи SMS-повідомлення на номер телефону позичальника, відповідно до якого було здійснено вхід на сайт кредитора за допомогою логіна та пароля, кредитний договір не був би укладений, тобто відповідає внутрішній волі позичальника». Кредитний договір №08.05.2025-100000603 від 08.05.2025 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що підтверджується довідкою про ідентифікацію клієнта , а тому є укладеним. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач [PERSON] сплатив передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту на загальну суму 8394 грн., а саме: - в сумі 2436,00 грн. від 28.05.2025 року; - в сумі 1986,00 грн. від 08.06.2025 року; - в сумі 2286,00 грн. від 24.06.2025 року; - в сумі 1686,00 грн. від 04.07.2025 року. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. З представленого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість відповідача за договором №08.05.2025-100000603 від 08.05.2025становить 16308,00 грн. та складається з простроченого тіла кредиту 10 000 грн., відсотків 4158 грн. та неустойки 2150 грн. Як встановлено судом, згідно графіку платежів, відображеного в паспорті споживчого кредиту №08.05.2025-100000603 від 08.05.2025, загальна вартість кредиту складає 19702 грн., а отже, враховуючи платежі здійснені відповідачем в рахунок погашення боргу в сумі 8394 грн., заборгованість відповідача складає (19702 грн. 8394 грн.) 11 308 грн. Разом з тим, відповідно до п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України вбачається, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та наданий час не припинений. А тому вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в сумі 2150 грн. за порушення договірних зобов`язань є безпідставними. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в сумі 11308 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, ураховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог - на 69,34% (11308*100:16308), судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1679,69 грн. (2422,4*69.34%) покладаються на відповідача.

Outcome: partial