Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

22.01.2026 ТОВ «Юніт Капітал» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №7681691 від 13.03.2024 у розмірі 54 338,90 грн, а також витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2662,40 грн, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою ІТС ТОВ «Авентус Україна» було укладено кредитний договір №7681691 на суму 17 000 грн. 13.03.2024 ТОВ «Авентус Україна» перерахувало грошові кошти шляхом безготівкового зарахування через компанію ТОВ «ПЕЙТЕК» на банківську карту відповідача № [NUMBER] хх-хххх-3515. В подальшому між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024, згідно якого до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №7681691 від 13.03.2024. 20.01.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №20/01/2025-01, згідно якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №7681691 від 13.03.2024 на загальну суму 62 888,90 грн. Відповідач не виконала взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, не повернув кредит у встановлений договором строк та не сплатив відсотки за користування кредитом, внаслідок на момент подання позовної заяви наявна заборгованість за Кредитним договором №7681691 від 13.03.2024 у розмірі 62 888,90 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 15 961,00 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 38 427,90 грн, заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) - 8 500 грн. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.01.2026 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, за клопотанням представника позивача витребувано докази у АТ КБ «ПриватБанк». Відповідачу [PERSON] ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалася відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання ( [ADDRESS] ), яке вона отримала особисто в приміщенні суду 02.02.2026. 09.02.2026 представником відповідача - адвокатом Зубань О.О. через систему «Електронний суд» подано клопотання про перехід до розгляду справи з викликом сторін та відзив на позов, у якому зазначено, що відповідач [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». Чоловік позивачки [PERSON] є учасником бойових дій, діючим військовослужбовцем, а тому на підставі п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом є незаконним. Також відповідач вважає, що позивач не має право нараховувати відсотки за користування кредитом за ставкою. Більшою ніж 1% в день, оскільки такі обмеження на час укладення договору діяли на підставі ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» та ч.2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Доданий до позовної заяви договір не може вважатися укладеним в електронній формі, оскільки підписаний позивачем звичайним підписом і печаткою, а тому не відповідає вимогам ст.ст.5,7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг». Крім того, відповідач вважає, що позивач не довів свого правонаступництва, оскільки договір факторингу долучений не в повному обсязі, договір не містить Реєстру боржників. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач на момент укладення договору факторингу мав ліцензію на здійснення фінансових послуг. Також відповідач заперечує стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн, оскільки витрати є завищеними, не відповідають обсягу виконаних адвокатом робіт, відсутні докази оплати позивачем послуг адвоката. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позову. У випадку, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1000 грн. Ухвалою суду від 12.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Зубаня О.О. про перехід від спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін. 12.02.2026 позивача від представника позивача Хлопкової М.С. через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якому зазначає, що відповідач не надала документів на підтвердження того, що вона є дружиною військовослужбовця. Факт укладення Кредитного договору в електронній формі доведено належними доказами. Кредитний договір з боку Товариства укладений шляхом внесення аналогу власноручного підпису та печатки уповноваженої особи, як це передбачено умовами договору, та на документ було накладено електронний підпис працівника Товариства з фіксацією дати та часу, що підтверджується протоколом, долученим до справи. Щодо ненадання договору факторингу з додатками в повному обсязі, документи щодо переходу права вимоги за договорами факторингу містять конфіденційну інформацію, яка належить до таємниці фінансової послуги відповідно до ст.10 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Відтак, до позовної заяви долучено витяги з відповідних документів, які доводять факт переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором. Щодо розрахунку суми заборгованості з урахуванням вимог ЗУ «Про споживче кредитування», нарахування відсотків повинно здійснюватися таким чином: 17 000 грн*1%/100-170 грн в день, що нараховувалась з 13.03.2024 по 14.03.2024 (2 дні) на суму 340 грн. 14.03.2024 відповідач погасила 1600 грн, з яких: 1039,00 грн за тілом кредиту, 561,00 грн за відсотками. 15961,00*1%/100-159,61 грн в день за період з 15.03.2024 по 12.07.2024 (120 днів) на суму 19 153,20 грн. Всього заборгованість за відсотками: 19 493,20 грн (340 грн + 19153,20 грн). Також, відповідач здійснював погашення за кредитним договором: 14.03.2024 на суму 16000 грн., 17.03.2024 на суму 100 грн., 24.03.2024 на суму 800 грн., з них 1461,00 за відсотками, 1039,00 грн за тілом кредиту. Таким чином, сума заборгованості складає 33 993,20 грн, в тому числі: 15 961,00 грн - тіло кредиту, 18 032,20 грн - відсотки за користування кредитом. Також 12.02.2026 позивача від представника позивача Хлопкової М.С. через систему «Електронний суд» надійшла заява про зменшення позовних вимог, у якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №7681691 від 13.03.2024 в розмірі 33 993,20 грн, яка складається з: 15 961,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18 032,20 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. 02.03.2026 представником відповідача - адвокатом Зубань О.О. через систему «Електронний суд» подано клопотання про долучення довідки, яка підтверджує, що чоловік відповідачки [PERSON] являється військовослужбовцем ЗСУ. 03.03.2026 на виконання ухвали суду від 26.01.2026 АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію стосовно рахунків [PERSON] . Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з такого. Судом встановлено, що 13.03.2024 за допомогою ІТС ТОВ «Авентус Україна» між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , яка згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.12.2025, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », та 13.01.2026 отримала паспорт громадянина України на ім`я [PERSON] , був укладений Договір №7681691 про надання споживчого кредиту (а.с.9-18), за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 17 000,00 грн. Відповідно до пункту 1.4. Договору строк кредитування 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього договору. Відповідно до п.1.5 договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка становить 1,65% в день та застосовується на таких умовах. Якщо споживач до 12.04.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач як учасник програми лояльності отримає від кредитора індивідуальну знижку на стандартну проценту ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Згідно п.2.1. Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, зокрема на умовах фінансового кредиту, встановлених ТОВ «Авентус Україна» та оприлюднених у вільному доступі на відповідному веб-сайті (а.с.22-31). Для підписання договору відповідач [PERSON] зареєструвалася на сайті, пройшла процедуру ідентифікації та верифікації й надала свої персональні ідентифікаційні дані. В подальшому, ТОВ «Авентус Україна» направило відповідачу [PERSON] одноразовий ідентифікатор [NUMBER] , який вона використала 13.03.2024 о 17:57:55 для підписання договору про надання споживчого кредиту. Пунктом 9.2. Договору передбачено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін, та діє протягом строку, вказаного в п. 1.4 Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Відповідно до умов Договору (п.9.6), підпис Товариства створюються на Договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим Сторонами в укладеному між сторонами Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та надсилається споживачу на номер його мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІКС Товариства/ зазначений в цьому Договорі. Отже, укладаючи кредитний договір [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач [PERSON] підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Авентус Україна» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, 13.03.2024 о 17:58:07 через компанію ТОВ «ПЕЙТЕК» перерахувало грошові кошти шляхом безготівкового зарахування в сумі 17 000,00 грн на банківську карту відповідача 4149-49хх-ххх-3515 (а.с.32-35). Отримання відповідачем кредиту підтверджується також інформацією, отриманою на виконання ухвали суду від 26.01.2026 від АТ КБ «ПриватБанк», про те, що на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , фінансовий номер телефону [NUMBER] , та випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 13.03.2024 по 18.03.2024. 23.10.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» був укладений договір факторингу №23.10/24-Ф (а.с.42-53), на підставі якого відбулося відступлення прав вимог, в тому числі за кредитним договором №7681691 від 13.03.2024, укладеним з [PERSON] . В подальшому, 20.01.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» був укладений договір факторингу №20/01/2025-01 від 20.01.2025 (а.с.54-62), відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимог, в тому числі за кредитним договором №7681691 від 13.03.2024, укладеним з [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №20/01/2025-01 від 20.01.2025, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №7681691 від 13.03.2024, укладеним з [PERSON] , на суму 62 888,90 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 15 961,00 грн, заборгованості за відсотками - 38 427,90 грн, заборгованість за штрафом, пенею - 8 500,00 грн. Згідно картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) №7681691 від 13.03.2024 ТОВ «Авентус Україна» станом на 22.10.2024 заборгованість відповідача складалася з: заборгованості за тілом кредиту - 15 961,00 грн, заборгованості за відсотками - 39 888,90 грн, заборгованість за штрафом, пенею - 8 500,00 грн. Згідно виписки з особового рахунку за договором №7681691 від 13.03.2024, сума заборгованості відповідача [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» становить 62 888,90 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 15 961,00 грн, прострочена заборгованості за відсотками - 38 427,90 грн, заборгованість за штрафом, пенею - 8 500,00 грн. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит. Частиною першою статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19; від 16.12.2020 у справі №561/77/19. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Законом України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Законом України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 8 ст.11 Законом України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Установлено, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на вебсайті позикодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавцю був надісланий за допомогою засобів зв`язку на указаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, який заявник використав для підтвердження підписання договорів позики. Встановивши, що без здійснення указаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладеним сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, а укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №234/7160/20, від 01.11.2021 у справі №234/8084/20. Таким чином, 13.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №7681691, який відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Первинний кредитор ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за електронним договоромта надало відповідачу кредит в сумі 17 000 грн. Всупереч умов укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, у строки і на умовах, передбачених договором, відповідачем [PERSON] належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору. Факт переходу до позивача право кредитора за договором №7681691від 13.03.2024 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Отже, надані позивачем наведені вище докази, як кожен окремо так в сукупності належним чином підтверджують заявлені у позові обставини справи, а саме, що [PERSON] отримала кредит у ТОВ «Авентус Україна», а в подальшому право вимоги за кредитним договором перейшло до нового кредитора - ТОВ «Юніт Капітал». У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Станом на день звернення до суду заборгованість за кредитним договором в частині повернення тіла кредиту відповідачем [PERSON] сплачена частково 14.03.2024 на суму 1039,00 грн, залишок несплаченої заборгованості за тілом кредиту складає 15961,00 грн. Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом суд виходить з такого. Як вбачається з картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) №7681691 від 13.03.2024 ТОВ «Авентус Україна» відповідачу [PERSON] нараховані відсотки за користуванням кредиту в сумі 38 427,90 грн. за період 13.03.2024 по 22.10.2024, в тому числі: з 13.03.2024 по 12.04.2024 (31 день) за зниженою процентною ставкою 1,65% в день на залишок заборгованості за кредитом; з 13.04.2024 по 22.10.2024 (193 дні) за стандартною процентною ставкою 2,20% в день на залишок заборгованості за кредитом. Нарахування таких відсотків, їх розміри та періоди дії ставок відповідають умовам укладеного Договору. Разом з тим, підпунктом 6 пункту 5 Закону №3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Договір №7681691 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений 13.03.2024, тобто після набрання чинності Законом України №3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а отже умова договору про нарахування відсотків за користування кредитними коштами з використанням процентної ставки в більшому розмірі є нікчемною на підставі ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал», викладених в заяві від 12.02.2026 про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом з урахуванням максимального розміру денної процентної ставки 1%, передбаченої ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», виходячи з такого розрахунку: - з 13.03.2024 по 13.03.2024 (2 дні) - 17000 грн * 1%/100*2 дні = 340 грн. 14.03.2024 відповідач здійснила погашення заборгованості за кредитним договором на суму 1600 грн, з яких 1039,00 грн зараховано на погашення тіла кредиту, 561,00 грн зараховано на погашення відсотків за користування кредитом. - з 15.03.2024 по 12.07.2024 (120 днів) - 15 961 грн * 1%/100*120 днів = 19153,20 грн. Загальна заборгованість за відсотками за договором №7681691 від 13.03.2024, з урахуванням часткового погашення відповідачем відсотків 14.03.2024 на суму 561,00 грн, 17.03.2024 на суму 100 грн, 24.03.2024 на суму 800,00 грн, буде складати 18 032,20 грн (340 грн + 19153,20 грн - 1461 грн). Наведений у заяві про зменшення позовних вимог розрахунок відповідає умовам договору та не перевищує максимального розміру відсотків за користування кредитними коштами, передбаченими Законом №3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Оцінюючи доводи представника відповідача щодо безпідставного нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом з урахуванням вимог п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд зазначає таке. Згідно п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.12.2025 відповідач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Чоловік позивачки [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 05.07.2024, та згідно довідки Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України №989 від 09.02.2026 сержант [PERSON] з 11.03.2023 по теперішній час рахується в списках особового складу військової частини [NUMBER] оперативно-тактичного з`єднання - 2 корпусу Національної гвардії України « [INFO] ». Водночас встановлено, що проценти за користування кредитом, які просить стягнути позивач, нараховані у період з 13.03.2024 по 12.07.2024 включно, тобто коли відповідач [PERSON] не була дружиною військовослужбовця, а відтак відсутні підстави для звільнення відповідачки від сплати процентів за користування кредитними коштами. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №7681691 від 13.03.2024, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал», позовні вимоги викладені в заяві про зменшення позовних вимог підлягають задоволенню в розмірі 33 993,20 грн, в тому числі: 15 961,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 18 032,20 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 662,40 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір №10/09/25-02 від 10.09.2025 про надання правничої допомоги, укладену між адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал»; додаткову угоду №25770860236 до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, укладену між адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал»; акт прийому-передачі наданих послуг (до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025) від 01.11.2025 на суму 7000 грн. Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Юніт Капітал» витрат на професійну правничу допомогу. Разом з тим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 5000 грн.

Outcome: approved