Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 23.09.2024 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором підряду 7 210 000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 20.10.2017 року між [PERSON] (як підрядником) та [PERSON] (як замовником) укладено договір підряду на виконання ремонтних робіт (надалі - Договір). Згідно п. 1.1. Договору Підрядник зобов`язується у встановлений Договором термін виконати з використанням своїх матеріалів ремонтні роботи згідно Переліку ремонтних робіт, який є невід`ємною частиною даного Договору) на об`єкті Замовника: житлове домоволодіння, що розташоване, за адресою: [ADDRESS] та здійснити благоустрій земельної ділянки, кадастровий номер 5110137500:29:004:0017, 0.076 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а Замовник зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх, на умовах цього Договору. Пунктом 2 Переліку ремонтних робіт визначена вартість робіт у розмірі 7 210 000 грн. У вартість робіт входить вартість матеріалів та вартість робіт залучених фахівців (робітників) на виконання певних робіт. Пунктом 3 Переліку визначено, що ремонтні роботи виконується до 20.08.2021 року. 20.08.2021 року між сторонами Договору складено та підписано акт здачі - приймання виконаних ремонтних робіт за договором договору підряду на виконання ремонтних робіт від 20.10.2017 року. Згідно Акту здачі-приймання виконаних ремонтних робіт від 20.08.2021 року визначено, що виконавець, з однієї сторони, та Замовник, з іншої сторони, склали цей Акт про те, що роботи, передбачені Договором підряду на виконання ремонтних робіт від 20.10.2017 року, здійснені Виконавцем у встановлений термін, у повному обсязі згідно Переліку ремонтних робіт від 20.10.2017 року та з дотриманням усіх інших умов Договору. Вартість виконаних робіт склала: 7 210 000 грн. У Замовника претензій щодо якості виконаних робіт немає. Станом на день подання позовної заяви Замовник не сплатив заборгованість по виконаним роботам по договору підряду. У даному випадку, Замовник прийняв належним чином виконані роботи та підписав Акт від 20.08.2021 року. У переліку ремонтних робіт від 20.08.2017 року визначено, що оплата вартості виконаних робіт відбувається на підставі Актів здачі - приймання виконаних ремонтних робіт на протязі одного року з моменту підписання його сторонами. Після спливу 1 (одного) року Замовник не сплатив заборгованість на користь Виконавця по виконаним роботам. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з дійсним позовом. Справа була розподілена на суддю Приморського районного суду м.Одеси Свячену Ю.Б. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2024 року. Ухвалою суду від 27.09.2024 року провадження у даній справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні. Разом з позовом до Приморського районного суду м.Одеси надійшла заява про забезпечення позовної заяви. Ухвалою суду від 27.09.2024 року [PERSON] про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором підряду задоволено. Вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомості: - житлове домоволодіння, загальною площею 110,3 кв.м, житловою площею 55,1 кв.м, яке складається з: житлового будинку літера В; гаражу - літера Г; гаражу літера Д; 1,2 огорожа; І вимощення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 572838851101); - земельну ділянку площею 0,076 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер:5110137500:29:004:0017; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 736839351101), а також шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо житлового домоволодіння, загальною площею 110,3 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 572838851101), та земельну ділянку площею 0,076 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110137500:29:004:0017; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 736839351101), в тому числі щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, тощо) житлового домоволодіння, загальною площею, загальною площею 110,3 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110137500:29:004:0017; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 736839351101). До суду 03.12.2024 року від [PERSON] надійшло клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 17.12.2024 року про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді [PERSON] Сирової В.В., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження в.о.керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси Чукова Л.В. №198/25 від 16.01.205 року, 17.01.2025 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та отримана суддею 20.01.2025 року. Ухвалою суду від 24.01.2025 року справу прийнято до свого провадження призначено до розгляду в порядку загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 17.03.2025 року. У підготовче засідання 17.03.2025 року учасники справи не з`явилися, були повідомлені належним чином, розгляд справи відкладено на 28.04.2025 року. У підготовче засідання 28.04.2025 року з`явився представник [PERSON] -адвокат Тітов В.В., від [PERSON] надійшла заява згідно якої просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, також повідомив, що ним було подано клопотання про призначення експертизи. Представник [PERSON] - адвокат Тітов В.В. позов не визнав, та пояснив, що так, був укладений такий договір підряду, однак фактично такі роботи на такий об`єм не були проведені. Договір був укладений між фізичними особами, а не з фізичною особою-підприємством, це не є господарською діяльністю позивача. Щодо призначення експертизи не заперечував. Будинок знаходиться у власності відповідача. Просив оголосити перерву з метою надання пояснень щодо обсягу виконаних або невиконаних робіт. Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача та надано час на надання суду письмових пояснень з приводу обсягу виконаних чи невиконаних робіт за договором підряду, з метою вирішення клопотання позивача про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи щодо вартості проведених будівельних робіт, розгляд справи відкладено на 22.05.2025 року. До суду 22.05.2025 року від представника [PERSON] адвоката Тітова В.В. надійшли додаткові пояснення згідно яких подається перелік робіт, які не були виконані [PERSON] , а саме: Демонтаж кахлю, плитки; укладення плитки, кахлю під ключ; укладення керамограніту; шпаклювання стелі та підлоги, стін, укосів, ніш, кутів; сучасне фарбування; теплоізоляція та утеплення стін; монтаж стін та перегородок; демонтажні роботи; впорядкування земельної ділянки, тощо. У підготовче засідання 22.05.2025 року учасники справи не з`явилися, були повідомлені належним чином, розгляд справи відкладено на 04.06.2025 року. До суду 04.06.2025 року від [PERSON] надійшла заява, згідно якої просив зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача на його корить заборгованість у розмірі 6 210 000 грн. та розгляд справи провести за його відсутності. У підготовче засідання 28.04.2025 року з`явився представник [PERSON] - адвокат Тітов В.В., який зазначив, що отримав заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, не заперечував проти її прийняття. Протокольною ухвалою суду згідно ст. 48, п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути на його користь з відповідача 6 210 000 грн. Представник [PERSON] - адвокат Тітов В.В. зазначив, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , за адресою якого позивач просить провести судову будівельно-технічну експертизу, належить відповідачу. Не заперечував проти призначення експертизи. Ухвалою суду від 06.06.2025 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, провадження у справі було зупинено на час проведення зазначеної експертизи. Ухвалою суду від 06.06.2025 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення експертам поставлені наступні питання: 1) Визначити перелік, об`єми виконаних будівельних робіт, які були виконані у житловому домоволодінні, загальною площею 110,3 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] ., та земельної ділянки площею 0,076 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110137500:29:004:0017? 2) Визначити, яка ринкова вартість фактично виконаних робіт які були виконані у житловому домоволодінні, загальною площею 110,3 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] ., та на земельній ділянці площею 0,076 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5110137500:29:004:0017? Провадження у справі було зупинено на час проведення зазначеної експертизи. 16.07.2025 року на адресу суду з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання експерта про надання додаткових матерів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи. 07.10.2025 року з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на адресу суду надійшов лист, в якому зазначено, що ухвалу суду від 06.06.2025 року залишено без виконання. Справа перебувала в Одеському апеляційному суді, повернута до Приморського районного суду м. Одеси 08.01.2026 року. Матеріали справи суддя отримала 09.01.2026 року. Ухвалою суду від 19.01.2026 року по справі поновлено провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому засіданні на 03.02.2026 року. У підготовче засідання 03.02.2026 року сторони не з`явилися, були повідомлені належним чином. Розгляд справи відкладено на 18.02.2026 року. Ухвалою суду від 18.02.2026 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті на 17.03.2026 року. До суду 11.03.2026 року надійшло клопотання позивача, згідно якого заявив про відмову від позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] , грошових коштів у розмірі 6 160 000 грн. Просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 50 000 гривень. Повідомив, що правові підстави відмови від позовних вимог йому відомі в повному обсязі. У судове засідання 17.03.2026 року сторони не з`явилися, були повідомлені належним чином. Розгляд справи відкладено на 27.03.2026 року. Ухвалою суду від 27.03.2026 року заяву позивача про часткове закриття провадження у справі було задоволено. Провадження по цивільній справі за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором підряду у розмірі 6 160 000 грн. у зв`язку з відмовою від цих вимог закрито. У судове засідання 27.03.2026 року сторони не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, у матеріалах справи наявна заява позивача, згідно якої позивач просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позов. Сторона відповідача причини неявки суду не повідомила. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення судового рішення є 01.04.2026 року. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 20.10.2017 року між [PERSON] (як підрядником) та [PERSON] (як замовником) укладено договір підряду на виконання ремонтних робіт (надалі - Договір). Згідно п.1.1. Договору Підрядник зобов`язується у встановлений Договором термін виконати з використанням своїх матеріалів ремонтні роботи згідно Переліку ремонтних робіт, який є невід`ємною частиною даного Договору на об`єкті Замовника: житлове домоволодіння, що розташоване, за адресою: [ADDRESS] , та здійснити благоустрій земельної ділянки, кадастровий номер 5110137500:29:004:0017, 0.076 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а Замовник зобов`язується прийняти закінчені роботи та оплатити їх, на умовах цього Договору. Положеннями п.2.1 Договору передбачено, що вартість виконання ремонтних робіт за цим договором становить 7 210 000 грн. (сім мільйонів двісті десять тисяч) 00 коп., без ПДВ. Розрахунок вартості виконання ремонтних робіт за цим договором міститься в узгодженої обома Сторонами Переліку ремонтних робіт (п.1.2 цього договору), що додається до цього договору і є його невід`ємною частиною. Сторони погодили, що розмір вартості робіт може бути зменшений за погодженням сторін. Згідно п. 3.1. Договору визначено, що Замовник оплачує виконані Підрядником ремонтні роботи повністю визначені у Переліку ремонтних робіт. Оплата ремонтних робіт повинна відбутися на протязі 6 (шести) місяців з моменту підписання сторонами Акту виконаних робіт. Таким чином, строк виконання грошового зобов`язання настав 20.02.2022 року. Пунктом 4.1.2 Договору передбачено, що замовник оплачує виконанні Підрядником ремонтні роботи відповідно до умов цього договору. Сторонами Договору погодили перелік ремонтних робіт від 20.10.2017 року. Пунктом 2 Переліку ремонтних робіт визначена вартість робіт у розмірі 7 210 000 (сім мільйонів двісті десять тисяч) грн.. У вартість робіт входить вартість матеріалів та вартість робіт залучених фахівців (робітників) на виконання певних робіт. Пунктом 3 Переліку визначено, що ремонтні роботи виконуються до 20.08.2021 року. 20.08.2021 року між сторонами Договору складено та підписано акт здачі - приймання виконаних ремонтних робіт за договором договору підряду на виконання ремонтних робіт від 20.10.2017 року. Згідно Акту здачі-приймання виконаних ремонтних робіт від 20.08.2021 року визначено, що виконавець, з однієї сторони, та Замовник, з іншої сторони, склали цей Акт про те, що роботи, передбачені Договором підряду на виконання ремонтних робіт від 20.10.2017року, здійснені Виконавцем у встановлений термін, у повному обсязі згідно Переліку ремонтних робіт від 20 10.2017року та з дотриманням усіх інших умов Договору. Вартість виконаних робіт склала: 7210000 (сім мільйонів двісті десять тисяч) грн. 00 коп.. У Замовника претензій щодо якості виконаних робіт немає. За статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Частиною 1 ст. 837 ЦК України установлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. До того ж, Верховний Суд наголошує, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Між тим, із матеріалів справи вбачається, що умови договору та Перелік ремонтних робіт містять суперечності щодо строку оплати: договором визначено строк оплати - 6 місяців після підписання акту, тоді як у Переліку ремонтних робіт зазначено строк оплати протягом одного року. Позивачем не надано належних та допустимих доказів узгодження сторонами остаточного порядку розрахунків, а також доказів виставлення рахунків за проведені роботи, вимог про оплату, актів звірки взаєморозрахунків чи інших документів, що підтверджують виникнення простроченої заборгованості у конкретному розмірі. Сам по собі акт приймання виконаних робіт не є безумовним доказом наявності грошового боргу без встановлення факту проведення таких робіт у повному обсязі, без настання строку виконання грошового зобов`язання та його належного пред`явлення до виконання. Розрахунок вартості виконання ремонтних робіт за цим договором міститься в узгодженої обома Сторонами Переліку ремонтних робіт (п. 1.2 цього договору), такий перелік робіт додано суду. Відповідач стверджував що частину робіт було все ж таки виконано, проте позов не визнав. Також суд звертає увагу на той факт, що за наполяганням позивача суд призначав проведення судової експертизи щодо встановлення переліку виконаних робіт. Проте саме у зв`язку з ненаданням позивачем додаткових матеріалів і зразків, необхідних для проведення такої експертизи, експертиза не була проведена. Ненадання позивачем додаткових матеріалів для експертизи суд розцінює як ухилення від участі в експертизі, що на думку суду свідчить про факт не підтвердження тих обставин, на які посилався позивач. Також суд оцінює і поведінку представника відповідача, який в судовому засіданні не заперечував проти призначення такої експертизи, але після її призначення оскаржив в апеляційному порядку її призначення, що призвело до затягування розгляду справи. При цьому, доцільність призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи скаржником не заперечувалась. Крім того, позивачем не доведено, які саме роботи було здійснено , і що роботи виконувались саме у заявленому обсязі за рахунок власних матеріалів, а також не надано первинної бухгалтерської документації, що підтверджує фактичну вартість робіт і матеріалів, передбачену ст.ст. 7681 ЦПК України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Оцінивши надані докази у їх сукупності відповідно до статті 89 ЦПК України, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у заявленому розмірі. Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення у зв`язку з недоведеністю. Суд вбачає, що ухвалою суду від 27.09.2024 року було забезпечено позов [PERSON] та накладено арешт на об`єкти нерухомості [PERSON] . Зі змісту ч. 9 ст. 158 ЦПК України, суд наділений повноваженням скасувати заходи забезпечення позову у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову. Відповідно до постанови КЦС ВС від 04.10.2023 у справі № 504/158/22, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим З Постанови КЦС ВС від 21.06.2023 у справі № 521/19246/20 вбачається, що порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.). На підставі викладеного, зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову позивача, то не вбачає подальших підстав для забезпечення позов [PERSON] та вважає за можливе скасувати арешт, накладений ухвалою суду від 27.09.2024 року на об`єкти нерухомості [PERSON] . Відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed