Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Ткаченко М.М. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позов мотивований тим, що 19.07.2021 року між ТзОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2979400387-97843, згідно умов якого вона отримала кредит в розмірі 3 500 гривень зі ставкою 1,95% на день. Також, 11.06.2021 року між ТзОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №103365287, згідно умов якого вона отримала кредит в розмірі 7 000 гривень зі ставкою 5,0% на день. Відповідач [PERSON] здійснила дії спрямовані на укладання зазначених вище Договорів шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору. 21.12.2021 року між ТзОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №21-12/21, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №2979400387-97843, де боржником є [PERSON] 10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір №10-01/2023, відповідно до умов якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №2979400387-97843, де боржником є [PERSON] 30.11.2021 року між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №30-11-65, відповідно до умов якого ТзОВ «МІЛОАН» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №103365287, де боржником є [PERSON] 10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір №10-01/2023, відповідно до умов якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №103365287, де боржником є [PERSON] .. Таким чином, ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за Договорами №2979400387-97843 від 19.07.2021 року та №103365287 від 11.06.2021 року. Станом на день формування позову заборгованість відповідачем [PERSON] не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість за Договором №2979400387-97843 від 19.07.2021 року у розмірі 23 688,48 гривень. Станом на день формування позову заборгованість відповідачем [PERSON] не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість за Договором №103365287 від 11.06.2021 року у розмірі 34 938,54 гривень. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2026 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в тому числі і докази надані в електронних копіях та електронні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.2021 року між ТзОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір позики №2979400387-97843, згідно умов якого вона отримала кредит в розмірі 3 500 гривень зі ставкою 1,95% на день. Також, 11.06.2021 року між ТзОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №103365287, згідно умов якого вона отримала кредит в розмірі 7 000 гривень зі ставкою 5,0% на день. Відповідач [PERSON] здійснила дії спрямовані на укладання зазначених вище Договорів шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору. 21.12.2021 року між ТзОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №21-12/21, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №2979400387-97843, де боржником є [PERSON] 10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір №10-01/2023, відповідно до умов якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №2979400387-97843, де боржником є [PERSON] 30.11.2021 року між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №30-11-65, відповідно до умов якого ТзОВ «МІЛОАН» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №103365287, де боржником є [PERSON] 10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір №10-01/2023, відповідно до умов якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №103365287, де боржником є [PERSON] .. Таким чином, ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за Договорами №2979400387-97843 від 19.07.2021 року та №103365287 від 11.06.2021 року. Станом на день формування позову заборгованість відповідачем [PERSON] не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість за Договором №2979400387-97843 від 19.07.2021 року у розмірі 23 688,48 гривень. Станом на день формування позову заборгованість відповідачем [PERSON] не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість за Договором №103365287 від 11.06.2021 року у розмірі 34 938,54 гривень. Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із ч.1 ст.634 ЦК України вбачається, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст.629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства. Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, а також те, що відповідачем [PERSON] не подано до суду відзив на позовну заяву та не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували проведений представником позивача розрахунок заборгованості за вищевказаними договорами, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаними договорами, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з вини відповідача [PERSON] , а отже суд вважає, що вимоги представника позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають в цій частині до задоволення. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що між ТзОВ «Коллект Центр» в особі директора Ткаченко М.М. та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року. Відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги №1542 від 01.10.2025 року, сторони погодили надання наступних правових (юридичних послуг) між Товариством та адвокатським об`єднанням про стягнення заборгованості з [PERSON] , надання усної консультації 2 години х 2000 грн = 4000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 4 годин х 3000 грн = 12 000 грн., загальний розмір правничих витрат складає 16 000 гривень. Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 року у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved