Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-07 00:00:00

І.Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором №2113631716100 від 16.05.2021 у розмірі 41038,62 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 16000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.05.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір №2113631716100, відповідно до умов якого позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 2100 грн. Граничний строк кредитування 1 рік. Пунктом 1.4 Договору визначено нарахування процентів за даним договором. Тип процентної ставки фіксований. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» свої зобов`язання за кредитним договором виконало повністю, однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №1-12, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2113631716100. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2113631716100. 18.02.2025 було укладено договір № 18-02/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2113631716100. Таким чином, позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором №2113631716100. Однак після відступлення прав грошової вимоги, [PERSON] погашення існуючої заборгованості не здійснює, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 41038,62 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2100 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 38938,62 грн., що і стало підставою звернення до суду із даним позовом. Педставник позивача у судове засідання не прибув, однак в позовній заяві просив розгляд даної справи провести без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному сайті судової влади. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.02.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи. Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 08.04.2026 суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надава, хоча був належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 16.05.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансових послуг №2113631716100 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором Q6. Відповідно до умов даного Договору Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 2100 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Кредит надається на строк, зазанчений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у розмірі визначеному п.1.4 Договору. Товариство має право укладати договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою без додаткового погодження цього з позичальником. Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України. Невід`ємною частиною договору є Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Пунктом 4.2 Договору передбачена реальна річна процентна ставка. Також, сторони дійшли згоди, що цей договір укладається в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ « Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифкатором. Додатком № 1 до Договору від 16.05.2021 є Заява-Анкета для отримання кредиту, яка підписана 16.05.2021 відповідачем одноразовим ідентифікатором Q6. В даній Заяві Анкеті відповідач просив Товариство надати йому кредит в розмірі 2100 грн. строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язувався повернути кредит у розмірі 2100 грн. та сплатити проценти у розмірі 672 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Додаток №2 до Договору є Графік платежів, який підписаний відповідачкою 16.05.2021 одноразовим ідентифікатором Q6. Також, відповідачем підписано одноразовим ідентифікатором Q6 - Паспорт споживчого кредиту та інформацію щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору, вчинених Товариством та заявником в ІТС та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій. До позовної заяви представником позивача надано Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Із копії відповіді ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 06.01.2025 вбачається, що на підставі укладеного договору про організацію переказу грошових коштів між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» було здійснено 16.05.2021 переказ грошових коштів в розмірі 2100,00 грн на номер карти [NUMBER] на підставі договору №2113631716100. З копії розрахунку заборгованості за Договором №2113631716100 вбачається, що заборгованість [PERSON] за даним договором станом на 30.11.2021 становить 14301 грн., з яких: тіло кредиту - 2100 грн, відсотки 12201 грн. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого, ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, зокрема і до відповідача за Договором №2113631716100 від 16.05.2021. Відповідно до копії Реєстру боржників та копії витягу з Реєстру боржників від 03.12.2021, який є додатком №1 до Договору факторингу № 1-12 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № №2113631716100 в розмірі 14301 грн. Із копії розрахунку заборгованості за кредитним договором №2113631716100 від 10.01.2023 виданого ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що заборгованість відповідача по даному договору на дату відступлення прав вимоги 01.12.2021 становить 14301 грн. Однак, за період з 01.12.2021 по 15.05.2022 (включно) здійснено нарахування відсотків по даному договору в розмірі 26737,62 грн. та в загальному заборгованість за даним договором станом на 10.01.2023 становить 41038,62 грн. 10.01.2023 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників, зокрема і до відповідача за Договором №2113631716100 від 16.05.2021. Згідно копії витягу з Додатку №3 до Договору № 10-01/2023 Реєстру боржників та копії Реєстру боржників, який є додатком № 3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором №2113631716100 в розмірі 41038,62 грн, яка складається з суми заборгованості за основним зобов`язанням 2100 грн, суми заборгованості за нарахованими процентами 38938,62 грн. Із копії розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Коллект Центр» вбачаається, що заборгованість відповідача по договору №2113631716100 станом на дату відступлення (10.01.2023) та на дату розрахунку (18.02.2025) становить 41038,62 грн. 18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір № 18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно якого ТОВ «Коллект Центр» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників, зокрема і до відповідача за Договором №2113631716100 від 16.05.2021. Згідно копії Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді до договору № 18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.02.2025 та витягу з Додатку № 3 до договору № 18-02/2025 Реєстру боржників до позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором №2113631716100 в розмірі 41038,62 грн. яка складається із суми основного боргу 2100 грн., суми нарахованих відсотків 38938,62 грн. Із копії розрахунку заборгованості за кредитним договором від 16.05.2021 виданого ТОВ «Факторинг Партнерс» вбачається, що заборгованість відповідача по даному договору станом на 06.01.2026 становить 41038,62 грн. Таким чином між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування: Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 ЗаконуУкраїни «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача [PERSON] за договором №2113631716100 від 16.05.2021. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищенаведеного, вбачається, що первісний кредитор з яким відповідач укладав договір 16.05.2021 свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору, будь-яких доказів на спростування отримання коштів та користування наданими коштами відповідач не надав, також підписавши договір, відповідач погодився на його укладення саме на таких умовах, а тому оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи порушення відповідачем умов договорів, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. V. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 16). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правову допомогу в розмірі 16000,00 грн., суд враховує наступне. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно наданих документів, встановлено, що 02.07.2024 між ТОВ "Факторинг Партнерс" та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладений договір № 02-07/2024 про надання правничої допомоги. Також, представником позивача надано копії Прай-листу АО, заявки на надання юридичної допомоги № 570 від 01.12.2025, копії витягу з Акту №25 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 з якого вбачається, що вартість послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] за вищевказаними договорами становить 16000. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. На підставі вищенаведеного, беручи до уваги відсутністю клопотання відповідача із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн.

Outcome: approved