Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

До суду звернулося ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем по справі [PERSON] 15.02.2025 року укладено кредитний договір №526154-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, що підписаний в порядку ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до даного договору [PERSON] було надано грошові кошти на суму 50000 грн, зі сплатою 1% за кожен день користування кредитом, які були перераховані на банківську картку позичальника. Однак відповідач істотно порушила умови угоди та не виконала взяті на себе зобов`язання, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість, яка станом на 07.01.2026 року становить 169500 грн, з них: 50000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 84500 грн - сума прострочених платежів по процентах; 25000 грн сума заборгованості по штрафах; 10000 грн сума прострочених платежів за комісією, а також просить стягнути судові витрати. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Не повідомила відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 30 березня 2026 року вирішено проводити заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходив із наступного. Так, судом встановлено, що 15.02.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №526154-КС-001 про надання кредиту, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.21-26), що також підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №526154-КС-001 від 15.02.2025 року (а.с.27). Відповідно до п.2 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає [PERSON] грошові кошти у розмірі 50000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Строк, на який надається кредит, становить 24 тижні. Стандартна, фіксована процентна ставка за кредитом становить 1% в день. Термін дії договору до 02.08.2025 року. Вказані обставини, поряд з договором про надання кредиту №526154-КС-001 від 15.02.2025 року (а.с.21-26), також підтверджуються: анкетою клієнта (а.с.28), паспортом споживчого кредиту (14-15). Так, згідно долученої позивачем анкети клієнта (а.с.28), підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с.29), відповідач, при зверненні до позивача, з метою надання кредиту, вказав номер банківської картки [NUMBER] (емітент платіжної карти PRIVAT BANK), для перерахування коштів, згідно кредитного договору №526154-КС-001 від 15.02.2025 року, які 15.02.2025 року ТОВ «ПрофітГід» були проведені успішно, в розмірі 50000 грн. Згідно позовної заяви та розрахунку суми заборгованості, станом 07.01.2026 року заборгованість по даному кредитному договору становить 169500 грн, з них: 50000, 00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредит; 84500 грн - сума прострочених платежів по процентах; 10000 грн сума прострочених платежів за комісією; 25000 заборгованість по штрафам (а.с.11-12). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Щодо нарахування позивачем штрафу, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на встановлений в Україні правовий режим воєнного стану, діють обмеження, передбачені пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які виключають відповідальність позичальника у вигляді неустойки за порушення грошових зобов`язань. Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Штраф, нарахований включно з 01.03.2025 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання), за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено заборгованість за штрафом за період з 01.03.2025 року по 07.01.2026 рокув розмірі 25000 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Щодо нарахування позивачем комісії, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.8, п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» комісії можуть включатися до загальних витрат за кредитом лише у разі, якщо вони є платою за додаткові чи супутні послуги кредитодавця. Разом з тим, із матеріалів справи не вбачається, що позивачем надавалися відповідачу будь-які додаткові послуги, за які могла б справлятися відповідна комісія, а встановлена договорами комісія фактично є складовою плати за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України обов`язком кредитодавця є надання кредиту, а також дії, пов`язані з його супроводженням, що не можуть вважатися окремою послугою, яка підлягає оплаті позичальником. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення комісії, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.12.2019 у справі №524/5152/15-ц. Згідно з наданими позивачем розрахунками, за кредитним договором №526154-КС-001 від 15.02.2025 року нараховано комісію у розмірі 10 000 грн, однак у задоволенні цих вимог слід відмовити. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання щодо умов вищевказаного договору про надання кредиту №526154-КС-001 від 15.02.2025 року, а тому слід стягнути з неї в користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 134500 грн, з них: 50000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 84500 грн - сума прострочених платежів по процентах. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому із відповідача на користь позивача стягується судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2112,65 грн (134500 грн ? 169500 грн *2662,40 грн). На підставі наведеного та

Outcome: partial