Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

14.11.2025 року до Дніпровського районного суду за підсудністю надійшов позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просить суд: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором №2001180025201 від 24 листопада 2018 року на загальну суму у розмірі 37672,10 грн; витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] , 24 листопада 2018 року укладений Кредитний договір №2001180025201, на умовах якого, позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у вигляді кредитного ліміту в розмірі 3000,00 грн., який пізніше було збільшено до 46394 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти у встановленому договорами розмірі. Проте, відповідач порушив умови договорів щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, сума заборгованості відповідача станом на 07 травня 2025 року становить 37672,10 грн, з яких: 23 669,80 грн. - заборгованості за кредитом, 14002,30 грн. - заборгованість за процентами, що є предметом позовних вимог. Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як убачається з матеріалів справи, направлена на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу місця проживання відповідача копія ухвали суду про відкриття провадження у справі повернулись до суду без вручення адресату. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Судом встановлено, що 24 листопада 2018 року [PERSON] складена заява №2001180025201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 11-зворот). Відповідно до Договору, Банк зобов`язався відкрити на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 3000 грн. Строк кредитування - 12 місяців. Зі спливом строку, дія Кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий період у разі відсутності заперечень будь-якої сторони або підстав для його скорочення у порядку, визначеним ДКБО. Стандартна процентна ставка складає 47,88%, реальна річна ставка складає 47,88% Банк покладені на нього обов`язки виконав в повному обсязі, надав позичальнику кредитний ліміт за кредитним договором від 24.11.2018 року №2001180025201, що підтверджується випискою по особовому рахунку (зв. б. а. с. 25-29) Виписка по рахунку підтверджує відкриття банком рахунку та використання позичальником грошових коштів на власні потреби. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав покладені на нього зобов`язання за кредитним договором, надав можливість розпоряджатись грошовими коштами, передбачені умовами договору, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] , однак умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту відповідач порушила, грошові кошти не повернула, у зв`язку з чим станом на 07 травня 2025 року утворилась заборгованість за Кредитним договором №2001180025201, що становить 37672,10 грн., яка складається: з 23 669,80 грн. - заборгованості за кредитом, 14 002,30 грн. - заборгованість за процентами, вказана заборгованість підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості по вищезазначеному договору, в свою чергу відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем договірних зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про порушення позичальником [PERSON] умов укладеного договору, у зв`язку з чим позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved