Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із даним позовом, у якій прохав визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] -два місяці з часу вступу рішення в законну силу. Позов обгрунтований тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців першої черги, окрім позивача, після смерті [PERSON] не залишилось, оскільки чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] є єдиною дитиною [PERSON] . За життя [PERSON] володіла наступним майном: квартирою за адресою [ADDRESS] , площею 34,4 кв. м.; квартирою за адресою [ADDRESS] , площею 49,6 кв. м. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.08.2025 року, винесеною приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Клімовою О.В., було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії , а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Підставою для винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії стало , що місце проживання [PERSON] на день її смерті було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Згідно паспортних даних [PERSON] , [INFO] , паспорт паспорта [NUMBER] , виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 05 серпня 2002 року, встановлено, що місце його проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , в межах строку для прийняття спадщини, до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової О.В. не звертався. З матеріалів вказаної спадкової справи, встановлено, що спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , позивач не прийняв. Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Клімова О.В. дійшла висновку, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини суперечить вимогам чинного законодавства, а тому постановила про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Однак, у визначений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Матір позивача [PERSON] була вже в досить похилому віці та потребувала постійної уваги і стороннього догляду. Позивач тривалий час мешкав разом із нею в одному домоволодінні, забезпечував щоденний побут, допомагав у пересуванні, контролював прийом ліків і супроводжував до лікарів. Усі турботи про матір він узяв на себе, адже інших осіб, які могли б здійснювати належний догляд, не було. Проблеми зі здоров`ям у спадкодавця були надзвичайно серйозними. Окрім догляду за матір`ю, позивач вимушений був працювати, щоб забезпечувати себе та сина. Він працював на посаді водія автотранспортних засобів відділу експедиції та доставки. Робота повна, із жорстко визначеним графіком. Це додатково ускладнювало можливість оперативно займатися будь-якими юридичними справами, зокрема зверненням до нотаріуса. Сам позивач має обмеження у працездатності, потребує лікування і періодичного нагляду медиків, а його фізичні можливості є обмеженими. Крім того, на час відкриття спадщини на всій території України був запроваджений воєнний стан, який продовжено і до цього часу, що ускладнило реалізацію громадянами України своїх прав, в тому числі і позивачем. Військовий стан та раптова смерть матері, якій передували роки тяжкої хвороби та щоденного догляду, надзвичайно сильно вплинули на психоемоційний стан позивача. З 29.06.2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для цього періоду декілька разів кардинально змінювалися, були складними для розуміння та непередбачуваними для пересічного громадянина. У результаті це спричинило пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після втрати матері позивач перебував у психологічно пригніченому стані, що додатково ускладнило його здатність своєчасно зорієнтуватися в мінливому правовому регулюванні. Строк на подання заяви про прийняття спадщини було пропущено позивачем з поважних причин, а тому прохав визнати причини пропуску такого строку поважними та встановити додатковий строк у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 08.09.2025 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 25.09.2025 року до суду надійшов відзив від відповідача, у якому вказують на те, що Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради в спірних правовідносинах із позивачем не перебуває, жодними своїми діями чи бездіяльністю не створювала порушення, невизнання чи оспорювання прав позивача, зокрема права на спадкування. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , відповідна дата є часом відкриття спадщини. Таким чином, встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] сплив 23 липня 2025 року. Позивач мав право спадкування за померлою [PERSON] за законом, шляхом здійснення волевиявлення спадкоємця у шестимісячний строк, що починається з дня відкриття спадщини: від 23 січня 2025 року до 23 липня 2025 року, чого позивачем не було вчинено. Глибокі душевні страждання, пов`язані зі смертю близької людини, притаманні переважній більшості людей, самі по собі, вони не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку в окремому, індивідуальному випадку. Натомість, відповідну особливість було враховано законодавцем, шляхом встановлення тривалого строку прийняття спадщини. Враховуючи викладене, відповідний правовий висновок є справедливим і для випадку, коли такі душевні страждання переживає член сім`ї спадкоємця. Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним, оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2026 року цивільну справу № 554/12389/25 розподілено на суддю Шевченківського районного суду міста Полтави О.І.Шевську із присвоєнням номеру провадження- 2/554/1590/2026. Ухвалою судді від 16.01.2026 прийнято до свого провадження матеріали цивільної справи та призначено судове засідання. Розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження. 23.01.2026 року до суду надійшов відзив від відповідача у якому вказують що Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради в спірних правовідносинах із позивачем не перебуває, жодними своїми діями чи бездіяльністю не створювала порушення, невизнання чи оспорювання прав позивача, зокрема права на спадкування. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , відповідна дата є часом відкриття спадщини. Таким чином, встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] сплив 23 липня 2025 року. Позивач мав право спадкування за померлою [PERSON] за законом, шляхом здійснення волевиявлення спадкоємця у шестимісячний строк, що починається з дня відкриття спадщини: від 23 січня 2025 року до 23 липня 2025 року, чого позивачем не було вчинено. Глибокі душевні страждання, пов`язані зі смертю близької людини, притаманні переважній більшості людей, самі по собі, вони не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку в окремому, індивідуальному випадку. Натомість, відповідну особливість було враховано законодавцем, шляхом встановлення тривалого строку прийняття спадщини. Враховуючи викладене, відповідний правовий висновок є справедливим і для випадку, коли такі душевні страждання переживає член сім`ї спадкоємця. Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Ухвалою судді від 17.02.2026 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Остапенко І.О. подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд вважає за можливе слухати справу за вказаної явки учасників процесу ухваливши рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, дійшов наступних висновків. Встановлено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 січня 2025 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 160. Чоловік спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 листопада 1995 року Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 2078. Інших спадкоємців першої черги, окрім позивача, після смерті [PERSON] не залишилось. [PERSON] є єдиною дитиною [PERSON] . За життя [PERSON] володіла наступним майном: квартирою за адресою [ADDRESS] , площею 34,4 кв. м.; квартирою за адресою [ADDRESS] , площею 49,6 кв. м. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.08.2025 року, винесеною приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Клімовою О.В., було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії , а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Підставою для винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії стало , що місце проживання [PERSON] на день її смерті було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Згідно паспортних даних [PERSON] , [INFO] , паспорт паспорта [NUMBER] , виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 05 серпня 2002 року, встановлено, що місце його проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , в межах строку для прийняття спадщини, до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Клімової О.В. не звертався. З матеріалів вказаної спадкової справи, встановлено, що спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , позивач не прийняв. Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Клімова О.В. дійшла висновку, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини суперечить вимогам чинного законодавства, а тому постановила про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Однак, у визначений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Матір позивача [PERSON] була вже в досить похилому віці та потребувала постійної уваги і стороннього догляду. Позивач тривалий час мешкав разом із нею в одному домоволодінні, забезпечував щоденний побут, допомагав у пересуванні, контролював прийом ліків і супроводжував до лікарів. Усі турботи про матір він узяв на себе, адже інших осіб, які могли б здійснювати належний догляд, не було. Проблеми зі здоров`ям у спадкодавця були надзвичайно серйозними. Окрім догляду за матір`ю, позивач вимушений був працювати, щоб забезпечувати себе та сина. Він працював на посаді водія автотранспортних засобів відділу експедиції та доставки. Робота повна, із жорстко визначеним графіком. Це додатково ускладнювало можливість оперативно займатися будь-якими юридичними справами, зокрема зверненням до нотаріуса. Сам позивач має обмеження у працездатності, потребує лікування і періодичного нагляду медиків, а його фізичні можливості є обмеженими. Крім того, на час відкриття спадщини на всій території України був запроваджений воєнний стан, який продовжено і до цього часу, що ускладнило реалізацію громадянами України своїх прав, в тому числі і позивачем. Військовий стан та раптова смерть матері, якій передували роки тяжкої хвороби та щоденного догляду, надзвичайно сильно вплинули на психоемоційний стан позивача. З 29.06.2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для цього періоду декілька разів кардинально змінювалися, були складними для розуміння та непередбачуваними для пересічного громадянина. У результаті це спричинило пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після втрати матері позивач перебував у психологічно пригніченому стані, що додатково ускладнило його здатність своєчасно зорієнтуватися в мінливому правовому регулюванні. Строк на подання заяви про прийняття спадщини було пропущено позивачем з поважних причин, а тому прохав визнати причини пропуску такого строку поважними та встановити додатковий строк у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина перша ст. 16 Цивільного кодексу України гарантує кожній особі право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті наведено спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який не є вичерпним. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповіт або за законом. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320 цс17. Згідно постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 визначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК). Норми ст.1272 ЦК України щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Як було встановлено позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що через похилий вік , стан здоров`я він був обмежений у можливості реалізовувати свої права. Моральне виснаження пов`язане із тривалим доглядом за хворою матір`ю, її смертю надзвичайно виснажили позивача як фізично так і психологічно, та позбавило його у короткі терміни реалізувати свої спадкові права після смерті матері та прийняти спадщину. До заперечень представника відповідача суд ставиться критично, оскільки вони зводяться лише до незгоди відповідача із поважністю обставин на які вказує позивач. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері із поважних причин, а тому вважає за необхідне та можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] у два місяці з часу вступу рішення в законну силу. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, інших спадкоємців судом не встановлено, позивачем не було заявлено відмови від спадщини та надає додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору. Позивач не наполягав на стягненні судових витрат із відповідача, а тому вважає за можливе та необхідне віднести понесені [PERSON] судові витрати у зв`язку із розглядом даної справи на його рахунок. На підставі викладеного, ст. ст. 12,13,81,263-265, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved