Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача борг за спожиту теплову енергію в сумі 23 238,57 грн., та судовий збір 3 028,00 грн., посилаючись на невиконання ним умов договору надання послуг, що призвело до виникнення заборгованості. Ухвалою суду від 02.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. До судового засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, надала згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, відзив на позов не надавав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження та місце роботи невідомо. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання повторно не з`явився та позивач проти такого вирішення справи не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг, які постачаються ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» за адресою: [ADDRESS] (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.07.2023). Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в опалювальних сезонах 2020-2023, що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Однак відповідачем оплата послуг за надану теплову енергію не здійснювалась, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума боргу відповідача за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2020 по 01.11.2023, складає 22 530,67 грн. За період з 01.12.2020 по 31.01.2022 відповідачу нараховано 519,86 грн. сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 188,04 грн 3% річних. Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 11 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Обов`язок сплатити вартість спожитої теплової енергії випливає з самого факту користування тепловою енергією. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається. Положеннями ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Отже, з огляду на викладене, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з теплопостачання позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved