Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся в Іршавський районний суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.02.2024 у розмірі 17111,53 гривень. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.02.2024 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 15.02.2024 року відповідачем підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), на підставі якої (яких) відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка". АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Станом на 04.03.2026 року має заборгованість 17111,53 грн, яка складається з наступного: 9978,64 грн - заборгованість за кредитом; 5982,89 грн - заборгованість по відсоткам; 1150,00 грн - пеня; 0 грн - штраф. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 17111,53 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 10.03.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити (а. с. 12). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду від відповідача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15.02.2024 [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (а. с. 22-23). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua становлять Договір про надання банківських послуг зі строком дії у 90 років, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. 15.02.2024 [PERSON] підписав заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а. с. 24-27). Відповідно до п. п. 3-8 Заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 15.02.2024, вид кредиту - кредитний ліміт на поточний рахунок, тип кредиту - кредитування рахунку, мета отримання кредиту - споживчі цілі. Сума кредиту від 1000 грн до 200000 грн. Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4 % на місяць. Строк кредитування 240 місяців. 15.02.2024 [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» (а. с. 30-32). АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору, що підтверджується випискою по картці, довідкою за лімітами (а. с. 33-59, 60). На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року, що підтверджується довідкою за картами (а. с. 61), було встановлено початковий кредитний ліміт, що підтверджується довідкою за лімітами (а. с. 28) та випискою по картці (а. с. 60). Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав згідно Довідки за картками кредитні картки, зазначені в довідці за картками. Відповідач після отримання карток за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення їх активації, користувався картками, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи, що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по картці. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.02.2024 станом на 04.03.2026 року [PERSON] має заборгованість 17111,53 грн, яка складається з наступного: 9978,64 грн - заборгованість за кредитом; 5982,89 грн - заборгованість по відсоткам; 1150,00 грн - пеня; 0 грн штраф (а. с. 17-21). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по картці чітко прослідковується, що відповідач користувався кредитними коштами, а отже й отримував кредитні картки, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, відповідно до ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, відтак позов підлягає задоволенню. Така правова позиція викладена і у постанові Верховного суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17-ц, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, оскільки судом встановлено, що відповідач підписуючи договір був ознайомлений з його умовами, з розміром процентів, належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 15961,53 грн, яка складається з наступного: 9978,64 грн - заборгованість за кредитом; 5982,89 грн - заборгованість по відсоткам, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею 1150,00 грн, суд приходить до наступного. Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначено статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом встановлено, що кредитний договір укладено 15.02.2024, відповідно і заборгованість за пенею у розмірі 1150,00 грн виникла після 24.02.2022. Отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. За викладених обставин, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 1150, 00 грн слід відмовити. Судові витрати по справі розмірі 2662,40 грн (судовий збір) (а. с. 1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial