Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

У вересні 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення переплати пенсії. Позов мотивовано тим, що відповідач безпідставно отримав пенсію у розмірі 181060,78 грн., що сталося в зв`язку із поданням ним під час призначення йому пенсії за віком з 02.01.2007 довідки про доходи та стажу роботи в Артіль старателів «Южная» (м. Чита, Російська Федерація) з 01.01.1979 по 31.12.1983, відомості у якій не підтвердились під час проведення перевірки для наявності підстав для перегляду пенсії за заявою відповідача від 10.04.2014. За таких підстав, з урахуванням утриманих сум у розмірі 50699,00 грн., за період з 02.01.2007 по 30.06.2014 виникла переплата пенсії відповідачу у сумі 130361,78 грн, яку відповідач в добровільному порядку не повернув. Виплата пенсії відповідачу була призупинена з 01.08.2023 по тривалій неоплаті. Отже, вказані кошти виплачені відповідачу безпідставно, а тому підлягають стягненню відповідно до ст. 12121 ЦК України. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 17.12.2025, після передачі та надходження справи за підсудністю до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 15.12.2025, позовну заяву прийнято до провадження та залишено без руху. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 07.01.2026 продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 04.03.2026 закрито підготовче провадження, справи призначено до судового розгляду на 26.03.2026. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку. Згідно зі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній станом на 02.01.2007) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років. Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. Відповідно до ст.ст. 101-103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003. Згідно пунктів 3, 4 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1). У разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. Отже, стягнення надмірно сплачених сум пенсій передбачене лише у випадках, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації, ненадання відповідної інформації або внаслідок рахункової помилки органу Пенсійного фонду України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Верховний Суд у постанові від 18.08.2020 року у справі № 638/10460/17 дійшов висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані пенсійним органом за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 487/3380/16-а та від 11.02.2020 року у справі № 761/41107/16-а. Суд встановив, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.12.2014 перебуває [PERSON] , [INFO] , який отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 02.01.2007, що підтверджується роздруківкою ПТК «Призначення пенсії» щодо відповідача [PERSON] . Як зазначає представник позивача у позові, для обчислення розміру пенсії при її первинному призначенні відповідачу було враховано його заробітну плату за період з січня 1979 року по грудень 1983 року включно згідно з довідкою від 12.02.1984 року №75, виданою Артіллю старателів Южная (Російська Федерація, Читинська область) (а.с. 54). 10.04.2014 року відповідач звернувся із заявою про перегляд пенсії згідно матеріалів його пенсійної справи (а.с. 9). При опрацюванні поданої відповідачем заяви Управлінням Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі було направлено запити до управління Пенсійного фонду Російської Федерації Забайкальського краю (м. Чита) про перевірку заробітної плати та стажу роботи в Артіль старателів Южная з 01.01.1979 по 31.12.1983 роки (а.с. 10, 12). Внаслідок проведеної перевірки виявлено розбіжності між даними про нараховану заробітну плату та особовими рахунками по заробітній платі відповідача за 1979-1983 роки по ТОО Артіль старателів Южная, які передані на зберігання в ДУ Державний архів документів по особовому складу Забайкальського краю. Зокрема в особових рахунках по заробітній платі Артілі старателів Южная за 1979-1981 роки відповідач не значиться, в особових рахунках за 1982 рік заробітна плата нарахована за листопад та грудень 1982 року, за 1983 заробітна плата нарахована з січня 1983 року по червень 1983 року включно (а.с. 11, 14). При цьому існує розбіжність в сумах (суми зазначені в довідці №75 від 12.02.1984 завищені). Вказані факти відображені в актах перевірки №314 від 28.05.2014 та №496 від 19.08.2014. На підставі зазначеної інформації управлінням Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі пенсійну справу відповідача приведено у відповідність. Протоколом № 1 від 21.08.2014 засідання комісії з відшкодування виплачених сум пенсії управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі встановлено факт надмірно виплаченої суми пенсії [PERSON] , внаслідок зловживань пенсіонера, а саме подання ним фіктивних документів, а саме вказаної вище довідки № 75 від 12.02.1984. Встановлена сума переплати пенсії у розмірі 181769,56 грн. за період з 02.01.2007 по 30.06.2014. Вирішено стягнути надмірно виплачену пенсію у розмірі 20% виплаченої пенсії, починаючи з 01.09.2014 (а.с. 29-30). Відповідачу листами від 24.06.2014та від 16.07.2014 повідомлено про виявлені порушення та запропоновано з`явитись до управління для вирішення питання щодо добровільного повернення переплати пенсії з 02.01.2007 (а.с. 31, 32). Також, як вказує в позові представник позивача, переплату пенсії частково було утримано в сумі 50699,00 грн., виплата пенсії була призупинена з 01.08.2023 по тривалій неоплаті. Разом з тим, як стверджує представник позивача, відповідач добровільно повернення переплаченої пенсії у розмірі 130361,78 грн. не здійснив, а тому до суду було подано даний позов. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених чим кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За викладених підстав, суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів, що відповідачу [PERSON] , який перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області, нараховувалася та сплачувалася пенсія в тому числі і на підставі, поданої відповідачем довідки № 75 від 12.08.1984, виданої Артіллю старателів «Южная», відомості у якій не відповідають дійсності, що підтверджується проведеною перевіркою трудового стажу відповідача та отриманими відповідями в межах даної перевірки з Пенсійного фонду Російської Федерації на підставі документів, переданих до ДУ «Державний архів документів по особовому складу «Забайкальського краю», що свідчить про недобросовісність дій відповідача при зверненні до відповідного управління Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком, а саме надання відповідачем недостовірної інформації щодо стажу роботи та отриманого доходу у період з 01.01.1979 по 31.12.1983, а відтак про наявність підстав для задоволення позову. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при звернені до суду з даним позовом судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved