Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) в розмірі 3,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Оваднівської сільської ради по колишній СС «Воля», відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0086084 від 10.01.1997 року за № 249, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтував тим, що його тітці [PERSON] належав на праві власності майновий пай у розмірі 3,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), який перебував у колективній власності селянської спілки «Воля» села Овадне Володимирського району Волинської області. 23.06.1990 року [PERSON] склала заповіт посвідчений заступником голови Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в якому зробила заповітне розпорядження, що все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати за законом на день її смерті і на що вона матиме право заповідає позивачу [PERSON] . [INFO] його тітка [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на усе належне їй майно, в тому числі і вказаний майновий пай у розмірі 3,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Позивач вказав, що відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), він має право на спадкування спадкового майна, яке належало його тітці, оскільки проживав разом з нею і був зареєстрований на день її смерті. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак при підготовці необхідних документів та зверненні до нотаріальної контори, виявлено, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, у зв`язку з чим повідомленням нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва, що є перешкодою для оформлення спадщини. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме майновий пай в розмірі 3,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі на місцевості, що знаходиться на території Оваднівської сільської ради по колишній СС «Воля», в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою від 23.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не забезпечив, від Оваднівської сільської ради надійшла заява про визнання позову з проханням розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження. Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків. Відповідно до статей 12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних правта обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із фактичних даних, які містяться в матеріалах справи, правовідносини щодо набуття права власності на спадкове майно виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент. У відповідності до п. п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За таких умов, при розгляді даного спору суд опирається на норми законодавства, які діяли як до 01 січня 2004 року, так і на даний час, залежно від часу виникнення та існування відповідних правовідносин. У відповідності до ст. ст. 524, 525 ЦК УРСР (1963 року), які діяли на момент смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У відповідності до ст.529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Судом встановлено, що згідно відповіді Управління Держгеокадастру у Володимир-Волинському районі Волинської області встановлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишній СС «Воля» серії ВЛ №0086084 зареєстрований 10 січня 1997 року за №249.Відповідно до розпорядження Володимир-Волинської районної державної адміністрації «Про уточнення грошової оцінки сільськогосподарських угідь земель колективної власності та вартості земельної частки (паю) колишньої селянської спілки «Воля» від 19.07.2002 року №316 розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає 3.66. Згідно заповіту посвідченого заступником голови Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 23.06.1990 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, що все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати за законом на день її смерті і на що вона матиме право заповідає позивачу [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , а відтак після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на усе належне їй на праві власності майно, в тому числі і на вказаний майновий пай. За довідкою Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 06.10.2025 року за № 194, за записами по господарської книги №3, 1996-2000 за №646, [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована, в тому числі на день смерті, в [ADDRESS] . На день її смерті за вищевказаною адресою разом з [PERSON] був зареєстрований та проживав її племінник позивач [PERSON] . На день її смерті залишилося спадкове майно. Заповіт у виконавчому комітету Оваднівської сільської ради від імені [PERSON] посвідчений 23.06.1990 року, зареєстрований в реєстрі за №10 на позивача [PERSON] . За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що позивач [PERSON] , який є племінником померлої [PERSON] та її спадкоємцем за заповітом, прийняв її спадщину вступивши у володіння нею, вправі успадкувати також належний померлій вказаний вище майновий пай. 20.03.2026 державним нотаріусом Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області на усне звернення позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на майновий (пай) у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося правовстановлюючого документа на спадкове майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на вимогах закону, визнана відповідачем у повному обсязі та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 524-525, 529, 548-549 ЦК Української РСР (1963 року в редакціях часу правовідносин, на момент їх виникнення та існування), ст.ст.15, 328, 392, 1217-1218, п. п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.116, п.17 Розділу Х Земельного кодексу України,

Outcome: approved