Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2016 року, шлюб не розірвано. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та потребує матеріальної підтримки з боку відповідача, який добровільно матеріальної допомоги не надає, має дохід та змогу утримувати дитину, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця з дня звернення в суд і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 05.02.2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов. Відповідачем відзиву на позов не надано, у зв`язку з тим, що розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження, суд обмежується наданими позивачем доказами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач з 08.06.2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.08.2016 року Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Син сторін проживає з позивачем, що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади № 2026/001806897 від 04.02.2026 року. Як зазначає позивач відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, врегулювати в добровільному порядку питання фінансового забезпечення потреб дитини не можливо і вона бажає отримувати аліменти. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам, має дохід. Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вказане також кореспондується частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якаю держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповіача підлягють стягненню аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття з дня звернення позивачем до суду, тобто з 04.02.2026 року. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 1 331,20 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 180, 181 183, 191 СК України,

Outcome: approved