Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

У серпні 2025 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з Відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором № 3553907 від 24.01.2021 у розмірі 49200,00 грн., судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 24 січня 2021 року між [PERSON] та ТОВ "Авентус Україна" укладено договір про надання споживчого кредиту № 3553907 у розмірі 15000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному умовами Договору. Товариство свої зобов`язання виконало та надало Відповідачу кредитні кошти у розмірі та у строки, визначені умовами Договору. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, не повернув суму позики та відсотки за користування кредитом, у наслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 49200,00 грн, яка складається з: 15000,00 - заборгованість за тілом кредиту; 34200,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. 21.09.2021 ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" уклали договір відступлення прав вимоги № ККАУ-21092021, на умовах якого Позивач набув статусу Нового кредитора та право грошової вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 3553907 від 24.01.2021. Посилаючись на невиконання Відповідачем своїх договірних зобов`язань та набуття Позивачем права вимоги, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" просить суд задовольнити позов. 14.01.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві [PERSON] зазначив, що у 2021 році між ним та первісним кредитором було укладено кредитний договір. У березні 2021 року він здійснив частковий платіж. Після вказаної дати він не здійснював жодних платежів, не укладав угод про реструктуризацію та не визнавав борг у будь-якій формі. Оскільки платіж був здійснений у березні 2021 року а позов подано після спливу трирічного строку, Відповідач просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Щодо розрахунку заборгованості [PERSON] зазначив, що він не погоджується з розрахунком, поданим Позивачем, оскільки: розрахунок є одностороннім; не містить обґрунтування нарахованих відсотків, штрафів, пені; суми заборгованості змінюються між різними позовами Позивача; відсутні докази співмірності нарахованих сум. При цьому, Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність та обґрунтованість заявлених вимог. Щодо права вимоги, Відповідач просить суд перевірити дійсність договору відступлення права вимоги; обсяг переданих прав; належне повідомлення відповідача про зміну кредитора. У урахуванням викладеного, Відповідач просить суд: застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позову; у разі не застосування позовної давності - відмовити у задоволенні вимог у частині штрафів, пені та надмірних процентів. Судові витрати покласти на Позивача. Разом з відзивом Відповідачем було подано клопотання про поновлення процесуального строку на подачу відзиву, однак суд не вирішує вказане клопотання, оскільки, згідно трекінгу поштового відправлення, [PERSON] отримав ухвалу суду про відкриття провадження 30.12.2025 а відзив до суду подав 07.01.2026, тобто в межах п`ятнадцятиденного строку, визначеного судом. Тобто, Відповідачем не пропущено строк для подачі відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутність. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків: Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Судом встановлено, що 24 січня 2021 року між [PERSON] та ТОВ "Авентус Україна" за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 3553907. Положеннями розділу 1 вказаного вище договору передбачено наступне: - укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства (п.1.1); - сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000,00 гривень (п.1.3); - строк кредиту 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п.1.4); - стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору (п.п.1.5.1 п.1.5); - знижена процентна ставка 0,57 % в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку, за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк ( пп.1.5.2 п.1.5); - орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 693,50 % річних, за заниженою ставкою 208,05 % річних (п.1.7); - орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 23550,00 грн, за зниженою ставкою 17565,00 грн (п.1.8); - строк кредиту може бути продовжено за ініативою споживача або в порядку автопролонгації відповідно до умов, визначених п.4.3 договору (п.4.1); - споживач, у випадку, якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн може ініціювати продовження строку користування кредитом, пропозиція про вчиняється шляхом здійнення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (п.4.2.2); - у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 к.д. поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися автопролонгація строку кредиту за ініціативою споживача (п.4.3.1). Відповідно до умов п.2.1 розділу 2 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно п.3.1 розділу 3 вказаного вище договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. Договір, графік платежів та паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М705716, який був надісланий на номер телефону Відповідачу. У відповідності до наявного в матеріалах справи підтвердження Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Контрактовий дім" від 18.07.2025 № 7/13177, 24.01.2021 ТОВ "Авентус Україна" на номер картки [NUMBER] були перераховані грошові кошти в розмірі 15 000 грн. Факт належності Відповідачу картки з номером 5168742208165021 та здійснення переказу на 15 000,00 грн підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів. 21.09.2021 ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" уклали договір відступлення прав вимоги № ККАУ-21092021, на умовах якого Позивач набув статусу Нового кредитора та право грошової вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 3553907 від 24.01.2021. Відповідно до умов п.1.1 та 1.2 розділу 1 Договору, На умовах, встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). Внаслідок передачі (відступлеиня) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами Актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 21.09.2021 за договором відступлення права вимоги № ККАУ-21092021 від 21.09.2021 підтверджено передачу Реєстру Боржників фактору в кількості 5575, загальна сума простроченої заборгованості складає 54861460 грн 87 коп. Згідно додатку №1 до договору відступлення права вимоги № ККАУ-21092021 від 21.09.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінтраст Україна" право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3553907 в загальному розмірі 49200,00 грн (15 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34200,00 грн - сума заборгованості за відсотками). Платіжною інструкцією № 41683 від 21.09.2021 підтверджено факт сплати ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" ціну продажу за договором відступлення прав вимоги. 12.08.2025 року на поштову адресу Відповідача направлено досудову вимогу. Згідно картки обліку Договору (розрахунку заборгованості), заборгованість Відповідача за Договором позики становить 49200 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15000 грн; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 34200 грн. При цьому, первісним кредитором враховано платіж за Договором у розмірі 2850 грн, який було здійснено 24.02.2021. Відсотки за користування кредитом нараховані у межах строку кредиту (30 днів) з урахуванням пролонгації (30 днів) та автопролонгації (90 днів), які передбачені пп 4.1. -4.3.1. Договору. Аналогічна сума міститься у витягу з реєстру боржників. Правильність нарахувань розміру заборгованості Відповідачем на час розгляду справи не спростована належними та допустимими доказами, оскільки відсотки за користування кредитом нараховані в межах строків кредитування з урахуванням пролонгацій. Крім того, посилаючись на сплату боргу за кредитом у березні 2021 року, Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження здійснення такої оплати. Наявними у матеріалах справи доказами також підтверджується факт набуття Позивачем права вимоги за Договором позики до Відповідача. Щодо тверджень Відповідача з приводу односторонності розрахунку заборгованості, необґрунтованості нарахувань відсотків, штрафу і пені, змінності сум заборгованості між різними позовами Позивача та відсутності доказів співмірності нарахованих сум, суд зазначає наступне: зі змісту позовної заяви та наявного у матеріалах справи розрахунку вбачається, що Позивач не просить стягнути з Відповідача штраф та пеню. Відсотки за користування кредитом нараховані в межах строку кредитування а у розрахунку заборгованості відображено періоди таких нарахувань, розмір відсоткової ставки, яка використовувалась при здійсненні розрахунків. При цьому, ті обставини, що суми заборгованості змінюються між різними позовами Позивача та відсутні докази співмірності нарахованих сум не є предметом дослідження у вказаному позові та не спростовують встановлені судом фактичні обставини даної справи. Щодо клопотання Відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд зазначає наступне: Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) на всій території України встановлено карантин з 12.03.2020, дію якого неодноразово продовжено. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 №1423 дію карантину продовжено до 30 квітня 2023 року, а постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №383 - до 30 червня 2023 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільний кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину». За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 04 вересня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-IX. Вказаним Законом скасовано зупинення строків позовної давності на період дії воєнного стану, шляхом виключення п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. З матеріалів справи вбачається, що кредитний Договір укладено 24.01.2021, строк кредиту становив 30 днів, з урахуванням пролонгації 30 днів та автопролонгації 90 днів, тобто до 24.06.2021, Відповідачем здійснено проплату за Договором 24.02.2021. При цьому, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за допомогою системи "Електронний суд" з вказаним позовом звернулось до суду 12.08.2025, тобто в межах строку позовної давності, а тому у суду відсутні підстави для застосування наслідків пропуску такого строку. Дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. в дохід держави, (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі), який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з Відповідача на його користь. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Усенком М.І. до позовної заяви долучено: - копію договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" та адвокатом Усенком Михайлом Ігоровичем; - детальний опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 10.11.2025, згідно якого адвокатом витрачено на надання послуг - 6 год. 30 хв.; - Акт наданих послуг №1051 від 05.08.2025, в якому зазначено вартість наданих послуг по наданню правової допомоги стосовно боржника [PERSON] в сумі 8 000,00 грн. - детальний опис наданих послуг до акту № 1051 за договором про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Ураховуючи, що позивачем надано суду докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, а тому вимога про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги підлягає задоволенню, суд стягує такі витрати в розмірі 3000,00 грн., що є співмірним зі складністю даної справи.

Outcome: approved