Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Директор Олексій Поляков, який діє в інтересах позивача ТОВ "ФК "Ейс"звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 516001856 від 08.10.2020 у розмірі 33317,15 грн. Позов мотивує тим, що 08 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" (далі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 516001856 (далі Кредитний договір)у формі електронного документа з використанням електронного підпису на суму 3000 грн., який підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV346ВН.В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 12000 грн. Згідно з умовами Кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти у розмірі 12000 грн. Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" 28 листопада 2018 року укладено договір факторингу № 28/1118-01 (далі Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну його дії. На підставі договору факторингу, а також Витягу з реєстру прав вимоги № 111 від 08.12.2020 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Онлайн Фінанс" (далі ТОВ "Онлайн Фінанс) укладено договір факторингу № 05/0820-01 (далі Договір факторингу 2). ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному Реєстрі прав вимоги. 11 липня 2025 року між ТОВ "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "Ейс" укладено договір факторингу № 11/07/25-Е (далі Договір факторингу 3) відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 14.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 33317,15 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором у розмірі 33317,15 грн, а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 04.02.2026 року відкрито провадження в справі та витребувано докази із АТ КБ «Приватбанк». До суду 20 лютого 2026 року надійшла інформація із АТ КБ «Приватбанк» стосовно рахунків відповідача [PERSON] та перерахування кредитних коштів в загальній сумі 12000 грн. Представник відповідача адвокат Літвінов О.В. 02 березня 2026 року скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, у якій зазначив, що додаткові угоди до кредитного договору, а також графіки розрахунку не містять підпису сторін. Окрім цього, жоден з документів не було підписано ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Зазначив, що відповідач не був ознайомлений із документами доданими до позову, зокрема: Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту Смарт; Заявкою на отримання коштів в кредит від 08.10.2020 року; Алгоритму дій споживача, Довідка щодо дій Позичальника в ІТС від 06.06.2023 року; Алгоритмом дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Важає надані стороною позивача докази такими, що не заслуговують на увагу. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу. Крім цього, представник відповідача адвокат Наход Д. В. 03.03.2026 року звернувся до суду із клопотання про витребування у позивача всіх оригіналів доказів : договору, додаткових угод , долучених графіків до договорів та додаткових угод, платіжних доручень , оскільки він має сумніви наявності оригіналів вказаних до лучених доказів. Представник позивача Поляков О. В. 03 березня 2026 року скерував на адресу суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідач при заповненні Заявки на кредит особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-який час самостійно ознайомитися з Договором на Сайті Товариства в Особистому кабінеті. Вважає позицію відповідача щодо недоведеності укладання кредитного договору неаргументованою та невмотивованою, а доводи останнього є лише намаганням ввести суд в оману та небажання сплачувати заборгованість. Зазначив, що надані позивачем витяги з Реєстру прав вимоги до Договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, № 05/0820-01 від 05.08.2020 та № 11/07/25-Е від 11.07.2025 підписані та мають печатки уповноважених осіб, а також зазначена вся важлива інформація, а саме: номер реєстру, номер договору, дата договору, суми заборгованостей, реквізити сторін. Дані документи долучені разом з позовною заявою. Ці документи містять всі необхідні реквізити, підписи сторін та оформлені належним чином, відповідно до встановлених форм договорів факторингу. Зазначив, що на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідач не надав жодних документів. Представник відповідача адвокат Літвінов О.В. 09 березня 2026 року через систему "Електронний суд" скерував заперечення (на відповідь на відзив) в якому зазначив, що позивачем не надано суду доказів про те, що відповідач був ознайомлений з умовами кредиту. Також повторно звернув увагу на те, що відповідач не був ознайомлений із документами доданими до позову, зокрема: Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту Смарт; Заявкою на отримання коштів в кредит від 08.10.2020 року; Алгоритму дій споживача, Довідка щодо дій Позичальника в ІТС від 06.06.2023 року; Алгоритмом дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Важає надані стороною позивача докази такими, що не заслуговують на увагу. Вказав, що додаткові угоди до кредитного договору, а також графіки розрахунку не містять підпису сторін. Крім того, звернув увагу суду, що на платіжних інструкціях про переказ кредитних коштів відсутні підписи Банку, що виключає визнання даного документа як допустимого доказу через відсутність обов`язкового реквізиту. Представник позивача Сахарова О. І. 11 березня 2026 року через систему "Електронний суд" скерував додаткові пояснення у справі, у яких зазначив, що кредитний договір було укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора № MNV346BH. Зазначив, що проходячи увесь встановлений Алгоритм, Позичальник особисто обирає умови кредиту, включно із сумою та строком його надання, і надає всі необхідні дані для оформлення договору, зокрема прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків та іншу інформацію, передбачену законодавством та правилами. Подаючи зазначені відомості та підтверджуючи їх достовірність, Позичальник не лише засвідчує своє свідоме та повне розуміння умов кредитного договору, але й визнає факт ознайомлення з усіма його положеннями, включаючи права та обов`язки сторін, порядок нарахування та сплати процентів, строки виконання зобов`язань, а також можливі наслідки їх невиконання. Одночасно Позичальник підтверджує свою згоду дотримуватись умов договору та бере на себе зобов`язання належним чином і в установлені строки виконувати всі обов`язки, що прямо чи опосередковано випливають із умов договору та чинного законодавства України. Зазначив, що відповідно до умов Кредитного договору, Первинний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказ коштів на картковий рахунок Відповідача. На підтвердження позовних вимог надано платіжне доручення з відміткою Кредитодавця. Вважає платіжне доручення дійсним і законним, оскільки відповідає вимогам чинного законодавства та містить усі необхідні реквізити, передбачені для електронних розрахункових документів. Дослідивши матеріали справи та доводи сторін, викладені у позовній заяві, відзиві та відповіді на відзив, запереченні на відповідь на відзив та додаткових поясненнях у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що 08 жовтня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено договір № 516001856, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора MNV346ВН. За умовами Кредитного договору ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надає [PERSON] кредит на суму 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається (Договір укладається) строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (п. 1.2 Кредитного договору). Згідно з п. 1.3 Кредитного договору на період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,36 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення) (п.1.4 Кредитного договору). 08 жовтня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 516001856, згідно якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2550 грн 00 коп. 09 жовтня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 516001856, згідно якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 1550 грн 00 коп. 10 жовтня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 516001856, згідно якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 1500 грн 00 коп. 20 жовтня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 516001856, згідно якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 1000 грн 00 коп. 20 жовтня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 516001856, згідно якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 500 грн 00 коп. 27 жовтня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 516001856, згідно якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 500 грн 00 коп. 28 жовтня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 516001856, згідно якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 400 грн 00 коп. 03 листопада 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 516001856, згідно якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 500 грн 00 коп. 03 листопада 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 516001856, згідно якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 500 грн 00 коп. Позивачем у період з 08.10.2020 по 03.11.2020 здійснено перекази грошових коштів у загальній сумі 12000,00 грн на банківську карту № [NUMBER] , що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та інформацією АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-260206/59476-БТ від 12.02.2026 року. Відповідно до Розрахунку заборгованості, складеного ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", заборгованість [PERSON] за договором № 516001856 станом на 08.12.2020 складає: 23321,15 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 12000 грн, заборгованість за процентами, нарахованими за період з 08.10.2020 до 08.12.2020 11321,15 грн. Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" 28 листопада 2018 року укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язується відступити ТОВ "Таліон плюс" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а ТОВ "Таліон плюс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за плату на умовах, визначених цим договором. "Право вимоги" означає всі права ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Строк договору закінчується 28.11.2019 року. Договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін. Додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину. Згідно з додатковою угодою № 19 від 28.11.2018 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" дійшли згоди про викладення п. 8.2 договору факторингу № 28/1118-01 у новій редації, зокрема, що строк дії договору факторингу закінчується 31.12.2020 року. Відповідно до додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 текст договору викладено у новій редакції. Зміст п. п. 2.1, 8.4., 8.6. залишився аналогічним. Згідно з п. 8.2 договору факторингу 8/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції строк договору закінчується 31.12.2021 року. Додатковими угодами № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 сторони продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 до 31 грудня 2024 року. Витягом із реєстру прав вимог № 111 від 08.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 підтверджується відступлення ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" до ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 516001856 від 08.10.2020 в сумі 23 321,15 грн, з яких 12000 грн заборгованість за тілом кредиту; 11321,15 грн заборгованості за відсотками. Відповідно до Розрахунку заборгованості, складеного директором ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість [PERSON] за договором № 516001856 станом на 08.10.2020 складає: 33317,15 грн, з яких: 12000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21317,15 грн -заборгованість за процентами, які нараховані станом на 26.01.2021. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" і ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується відступити ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Таліон Плюс" за плату на умовах, визначених цим договором. "Право вимоги" означає всі права ТОВ "Таліон Плюс" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Строк договору закінчується 04.08.2021. Договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін. Додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину. Додатковою угодою № 2 від 03.08.2021 продовжено строк дії договору до 31.12.2022 року включно, а додатковою угодою № 3 від 30.12.2022 строк дії договору факторингу продовжено до 30.12.2024 включно. Згідно з витягом з реєстром прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 ТОВ "Таліон Плюс" відступило ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 516001856 від 08.10.2020 в сумі 33317,15 грн, з яких 12000 грн заборгованість за тілом кредиту; 21317,15 грн заборгованості за відсотками. 11 липня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" і ТОВ "ФК "Ейс" укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, згідно з умовами якого ТОВ "ФК "Ейс" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (ціна продажу) за плату, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступити ТОВ "ФК "Ейс" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступило ТОВ "ФК "Ейс" право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №516001856 від 08.10.2020 в сумі 33317,15 грн, з яких 12000 грн заборгованість за тілом кредиту; 21317,15 грн заборгованості за відсотками. Таким чином, надані представником позивача копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). З наданих представником позивача розрахунків установлено, що за Кредитним договором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" відсотки нараховані за період поза межами строку кредитування. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" продовжували нараховувати саме проценти за "користування кредитом". Позивачем в позовній заяві зазначено, що підтверджується доданими розрахунками заборгованості, що будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу не нараховувалось. Так, згідно з довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" від 06.06.2023 та заявкою на отримання коштів в кредит від 08.10.2020 відповідач [PERSON] просив надати йому кредит зі строком кредитування 30 днів. Суд зазначає, що неповернення кредиту в погоджений стронами у Кредитному договорі строк, не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідок продовження строку дії договру, а є порушенням грошового зобов`язання за укладеним договором, за що настає відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України. Позивач у позовній заяві не заявляв до стягнення з відповідача неустойки в порядку, установленому ч. 2 ст. 625 ЦК України, як наслідок прострочення відповідачем [PERSON] виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, а нарахував їх як відсотки за користування кредитом у порядку, встановленому ст. 1048 ЦК України, що не відповідає акцептованим відповідачем умовам оферти. За наведених обставин, нараховані відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 07 листопада 2020 року, є безпідставним. Право кредитодавця ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та в подальшому його правонаступників нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося 07 листопада 2020 року, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця та його правонаступників забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Ураховуючи викладене, надаючи оцінки наданим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між сторонами Кредитного договору та додаткових угод до нього, факт отримання позичальником кредитних коштів у сумі 12000 грн, правові підстави нарахування кредитодавцем відсотків у розмірі 5813,15 грн за ставкою 1,7% протягом 30 днів, згідно розрахунку заборгованості (а.с.32), що відповідає вимогам кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача у користь позивача заборгованості за Кредитним договором у сумі 17813,15 грн, з яких 12000 грн тіло кредиту, 5813,15 грн заборгованість по несплачених відсотках за період з 08.10.2020 по 07.11.2020 ( згідно розрахунку ( а. с. 32-33 : всього нараховано 15997,72 грн - 12000 грн ( тіло кредиту) = 3997,72 грн ( проценти ) + 1815,43 грн дораховані проценти за цей період = 5813,15 ) грн . Відтак, суд відмовляє у стягненні позивачеві з відповідача решти суми 15504 грн заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом, оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування, що не відповідає правильному застосуванню положень законодавства, що регулюють дані правовідносини. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між ТОВ "ФК "Ейс" та адвокатським бюро "Соломко та партнери"; додаткову угоду № 25770905872 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю № 7073/10 від 19.10.2018; акт прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025, згідно з яким АБ "Соломко та партнери" надало правову допомогу ТОВ "ФК "Ейс" щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 516001856 від 08.10.2020 на загальну суму 7000 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 1423,46 грн (17813,15: 33317,15х2662,4 = 1423,46) та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3742,58 (17813,15:33317,15х7000 = 3742,58) грн, загалом 5166,04 грн пропорційно до задоволених позовних вимог. Клопотання представника відповідача адвоката Літвінова О. В. про витребування доказів відповідно до ст. 84 ЦПК УКраїни не підлягає задоволенню, оскільки не останнім не вжито всіх заходів для отримання цих доказів та причини неможливості їх самостійно отримати. Всі інші доводи представника відповідача адвоката Літвінова О. В. про відмову повністю у задовонні позовних вимог позивача не заслуговують на увагу та спростовуються вищевикладеним про часткове задоволення позову. Твердження представника позивача про задоволення повністю позовних вимог не заслуговує на увагу та спростовується вищенаведеним.

Outcome: partial