Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, в якій вона просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 108 108,40 грн. за період з 01 січня 2023 року по 19 вересня 2025 року, а також стягнути понесені судові витрати. В обґрунтуванні позовних вимог вказано, що [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 05 червня 2009 року. [INFO] від шлюбу у них народився син [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 05.02.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2016 року, ухваленим у справі № 521/17472/16-ц зазначений шлюб розірвано. 28.03.2019 р. Малиновським районним судом міста Одеси було видано судовий наказ № 521/4202/19, яким стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 13.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Судовий наказ був пред`явлений на виконання та 15.05.2019 р. державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження ВП 59114158. На момент звернення до суду у відповідача станом на 01.09.2025 р. утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 113 278,75 грн., що підтверджено довідкою та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вих. № 135616 від 28.08.2025 р. Станом на день подання позову аліменти сплачені не були. Відтак, від дня, з якого присуджено судовим наказом стягнення аліментів на утримання сина, по день подання цього позову відповідач без поважних причин не сплачував кошти на утримання сина, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів. Посилаючись на положення ст. ст. 180, 196 Сімейного кодексу України, та ст. 549 Цивільного кодексу України, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладенх у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 759/9457/15-ц та у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, [PERSON] просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі відповідно до наданого розрахунку 108 108,40 грн. (сто вісім тисяч сто вісім гривень, 40 коп.) гривень за період з 01 січня 2023 року по 19 вересня 2025 року. Ухвалою судді від 26.09.2025 року відкрито позовне провадження. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. 21.01.2026 року до суду надійшла заява позивачки про збільшення розміру позовних вимог, якою посилаючись на положення п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, [PERSON] просила з урахуванням збільшення розміру позовних вимог у справі, стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 119 680, 15 грн. (сто дев`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят гривень, 15 коп.) за період з 01 січня 2023 року по 20 січня 2026 року. При цьому позивачкою було надано новий розрахунок пені, із урахуванням розрахунку заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів станом на 20.01.2026 р., наданого Приморським відділом Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні ВП № 59114158. Зазначені вимоги позивач підтримала та просила їх задовольнити. Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року закрито підготовче судове засідання по справі. Призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відзив у визначений судом строк відповідач не подавав. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі та викладені у позові та заяві про збільшення розміру позовних вимог обставини, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Суд встановив, що позивач, [PERSON] , перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 05 червня 2009 року. [INFO] від шлюбу у них народився син [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 05.02.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. (а.с. 14) Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 09 грудня 2016 року, ухваленим у справі № 521/17472/16-ц зазначений шлюб, зареєстрований 05 червня 2009 року, Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 300, - розірвано. (а.с. 18-19) 28.03.2019 р. Малиновським районним судом міста Одеси видано судовий наказ № 521/4202/19, яким стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 13.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 21-22) Судовий наказ був пред`явлений на виконання та 15.05.2019 р. державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження ВП 59114158. (а.с. 26, 27-28) У відповідача станом на 01.09.2025 р. утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 113 278,75 грн., що підтверджено довідкою та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вих. № 135616 від 28.08.2025 р. Станом на день подання позову аліменти сплачені не були. (а.с. 29-30) Відтак, від дня, з якого присуджено судовим наказом стягнення аліментів на утримання сина, по день звернення позивачкою до суду відповідач без поважних причин не сплачував кошти на утримання сина, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів. З листопада 2025 року, вже під час розгляду справи, відповідач почав частково оплачувати заборгованість за аліментами, представнику позивача Державною виконавчою службою у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було надано актуальний розрахунок заборгованості із сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП № 59114158 станом на 20.01.2026 р., відповідно до якого до початку часткової оплати аліментів листопада 2026 року заборгованість склала 120313,25 грн. (а.с. 62-64) З урахуванням наведеного, суд приймає наданий позивачем у заяві про збільшення розміру позовних вимог розрахунок пені за прострочення сплати аліментів. № з/пДата, коли мають бути сплачені аліментиДата розрахунку заборгованостіСума, заборгованості,на яку нараховується пеняКількість днів простроченняРозрахунок [за формулою: сума аліментів ? 1% ? кількість днів прострочення] Розмір пені, але не більше 100 відсотків заборгованості 101.01.202320.01.2026726,751116726,75 ? 1% ?1116= 8 102,16 грн. 726,75 231.01.202320.01.20263 517,2510863 517,25 ? 1% ? 1086 = 38197,33 грн.3 517,25 328.02.202320.01.20263 517,2510583 517,25 ? 1% ? 1058 = 37212,51 грн.3 517,25 431.03.202320.01.20263 517,2510273 517,25 ? 1% ? 1027 = 36122,16 грн.3 517,25 530.04.202320.01.20263 517,259973 517,25 ? 1% ? 997 = 35066,99 грн.3 517,25 631.05.202320.01.20263 517,259663 517,25 ? 1% ? 966 = 33976,64 грн.3 517,25 730.06.202320.01.20263 517,259363 517,25 ? 1% ? 936 = 32921,46 грн.3517,25 831.07.202320.01.20263 517,259053 517,25 ? 1% ? 905 = 31 831,11 грн.3517,25 931.08.202320.01.20263 517,258743 517,25 ? 1% ? 874 = 30 740,77 грн.3517,25 1030.09.202320.01.20263 517,258443 517,25 ? 1% ? 844 = 29 685,59 грн.3517,25 1131.10.202320.01.20263 517,258133 517,25 ? 1% ? 813 = 28 595,24 грн.3517,25 1230.11.202320.01.20263 517,257833 517,25 ? 1% ? 783 = 27 540,07 грн.3517,25 1331.12.202320.01.20263 517,257523 517,25 ? 1% ? 752= 26 449,72грн.3517,25 1431.01.202420.01.20263 517,257213 517,25 ? 1% ? 721 = 25 359,37 грн.3517,25 1529.02.202420.01.20263 517,256923 517,25 ? 1% ? 692 = 24 339,37 грн.3517,25 1631.03.202420.01.20263 517,256613 517,25 ? 1% ? 661 = 23 249,02 грн.3517,25 1730.04.202420.01.20263 517,25631 3 517,25 ? 1% ? 631 = 22 193,85 грн.3517,25 1831.05.202420.01.20263 517,256003 517,25 ? 1% ? 600 = 21 103,50грн.3517,25 1930.06.202420.01.20263 517,255703 517,25 ? 1% ? 570 = 20 048,33 грн.3517,25 2031.07.202420.01.20263 517,255393 517,25 ? 1% ? 539 = 18 957,98 грн.3517,25 2131.08.202420.01.20263 517,255083 517,25 ? 1% ? 508 = 17 867,63грн.3517,25 2230.09.202420.01.20263 517,25478 3 517,25 ? 1% ? 478 = 16 812,46 грн.3517,25 2331.10.202420.01.20263 517,254473 517,25 ? 1% ? 447 = 15 722,11 грн.3517,25 2430.11.202420.01.20263 517,254173 517,25 ? 1% ? 417 = 14 666,93грн.3517,25 2531.12.202420.01.20263 517,253863 517,25 ? 1% ? 386 = 13 576,59 грн.3517,25 2631.01.202520.01.20263 517,253553 517,25 ? 1% ? 355 = 12 486,24 грн.3517,25 2728.02.202520.01.20263 517,25327 3 517,25 ? 1% ? 327 = 11 501,41грн.3517,25 2831.03.202520.01.20263 517,252963 517,25 ? 1% ? 296 = 10 411,06 грн.3517,25 2930.04.202520.01.20263 517,252663 517,25 ? 1% ? 266 = 9 355,89 грн.3517,25 3031.05.202520.01.20263 517,252353 517,25 ? 1% ? 235 = 8 265,54грн.3517,25 3130.06.202520.01.20263 517,252053 517,25 ? 1% ? 205 = 7 210,36 грн.3517,25 3231.07.202520.01.20263 517,251743 517,25 ? 1% ? 174 = 6 120,02грн.3517,25 3331.08.202520.01.20263 517,251433 517,25 ? 1% ? 143 = 5 029,67грн.3517,25 3430.09.202520.01.20263 517,251133 517,25 ? 1% ?113 = 3 974,49 грн.3517,25 3531.10.202520.01.20263 517,25823 517,25 ? 1% ? 82 = 2884,15 грн.2 884,15 Разом:119 680, 15 Зазначений розрахунок відповідає вимогам законодавства України та усталеній судовій практиці. Відтак, розмір неустойки (пені) у зв`язку з заборгованістю відповідача по сплаті аліментів за рішенням суду (судовим наказом) на утримання сина [PERSON] , за період з січня 2023 року по 20 січня 2026 року становить 119 680, 15 грн. (сто дев`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят гривень, 15 коп.) При стягненні пені за прострочення сплати аліментів діє презумпція вини платника аліментів у виникненні заборгованості. Обов`язок доведення відсутності своєї вини в несплаті аліментів та наявності об`єктивних перешкод для своєчасної сплати покладається на платника аліментів. Суд враховує, що відповідачем не надано доказів відсутності вини в несплаті аліментів, презумпцію вини у виникненні заборгованості платником аліментів не спростовано. Відтак наявні підстави для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною 1 статті 196 СК України, встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому, за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 09.11.2022 р. у справі №754/4461/21. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 12 вересня 2018 року справа № 759/9457/15-ц відійшла від попереднього висновку Верховного Суду України та висловила висновок, що у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A 1 х1%х Q 1) + ( A2 х1%х Q2)+………. (A nї1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.01.2022 року, справа №711/679/21, провадження №61-18434св21, зазначив, що «при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 119 680, 15 грн. (сто дев`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят гривень, 15 коп.) за період з 01 січня 2023 року по 20 січня 2026 року. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, на відповідача покладаються судові витрати у справі. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача в дохід держави становить 1331,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved