Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 17.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено Договір № 2031017 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 17.01.2025 року Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС Первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «Селфі кредит» направило 17.01.2025 09:05:03 [PERSON] через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] (що було зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті) одноразовий ідентифікатор М583, котрий в свою чергу Боржником було 17.01.2025 09:05:19 введено/відправлено Первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору № 2031017 про надання споживчого кредиту, на умовах визначених офертою. Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору, ТОВ «Селфі кредит» надає Позичальнику (Споживачу) кредит в гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 дні (-в), стандартна процентна ставка становить 1% в день. ТОВ «Селфі кредит», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Згодом, Позичальник звернувся до ТОВ «Селфі кредит» шляхом вчинення дій в відповідному розділі ІТС Товариства і ініціював внесення змін до Договору в частині збільшення суми кредиту. Товариство задовольнило даний запит і направило [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Додаткову угоду до Договору у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту даної додаткової угоди, яку Позичальник також акцептував у той самий спосіб, що і основний договір (шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», ідентифікатор Т894 направлено 28.01.2025 14:15:28 і введено позичальником у відповідний розділ ІТС). ТОВ «Селфі кредит» свої зобов`язання за Додатковою угодою до Договору також виконало, та надало позичальнику додаткові грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника. Таким чином Позичальником було отримано кредит в загальній сумі 16000,00 грн. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 26.08.2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-34/25, відповідно до умов якого Клієнт (Первісний Кредитор) відступає (передає) Фактору (Новий Кредитор) Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-34/25 від 26.08.2025 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2031017 складає: 53469,98 грн. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором № 2031017 від 17.01.2025 року становить 53469,98 грн., з яких: заборгованість по тілу - 15999,98 грн., заборгованість по відсотках - 29470 грн., пеня - 8000 грн. Підтримуючи вищевикладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором № 2031017 від 17.01.2025 року в розмірі 53469,98 грн. та судові витрати у сумі 2622,40 грн. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 20.02.2026 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та щодо заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 17.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено Договір № 2031017 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором М583. Відповідно до пункту 1.1 договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 13500,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів). Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1% в день, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.п. 1.2-1.6 договору). Відповідно до п. 2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.2 договору, сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 17.01.2025 року або 18.01.2025 року. 17.01.2025 року відповідачем [PERSON] також підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М583 додаток №1 до договору - графік платежів, додаток № 2 - інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг та електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н534 паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування. Так, згідно паспорту споживчого кредиту, сума кредиту 13500 грн., строк кредитування 360 днів, мета отримання кредиту: споживчі потреби, стандартна процентна ставка 365% річних (1.00% в день), тип процентної ставки: фіксована, загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 48600 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою 62100 грн., реальна річна процента ставка за стандартною процентною ставкою протягом всього строку кредиту 2333,95% річних. 28.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору № 2031017 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 17.01.2025 року, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т894. Згідно розділу першого додаткової угоди, сторони домовились збільшити суму кредиту на 2500,00 гривень, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: викласти п.1.2. договору в новій редакції «1.2. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 16000 гривень. Тип кредиту - кредит.», викласти Додаток №1 до Договору в новій редакції, що додається, враховуючи збільшення загальної суми кредиту, сторони також визначають, що на момент укладення цієї Додаткової угоди: денна процентна ставка складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 0.99% в день; загальні витрати зазначені в Договорі на дату його укладання, збільшаться та складуть: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 57300 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка зазначена в Договорі на дату його укладання, складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2333,28 % річних; орієнтовна загальна вартість кредиту зазначена в Договорі на дату його укладення, збільшиться та складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 73300 грн. 28.01.2025 року відповідачем [PERSON] також підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т894 додаток №1 - графік платежів, додаток №2 - інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг та електронним підписом одноразовим ідентифікатором К135 паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування, враховуючи умови укладеної додаткової угоди. Свої зобов`язання за кредитним договором Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» виконало, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» № 20250827-1459 від 27.08.2025 про переказ коштів 17.01.2025 року на суму 13500 грн., призначення платежу: зарахування на картку та довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» № 20250827-1460 від 27.08.2025 про переказ коштів 28.01.2025 року на суму 2500 грн., призначення платежу: зарахування на картку. Розрахунком заборгованості [PERSON] за договором № 2031017 від 17.01.2025 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підтверджено загальний розмір заборгованості по вказаному кредитному договору, яка станом на 26.08.2025 складає 53469,98 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 15999,98 грн., заборгованість за відсотками по кредиту 29470 грн., пеня 8000 грн. 26.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-34/25. Відповідно до розділу 2 договору факторингу, ТОВ «Селфі кредит» відступило права вимоги, а ТОВ «Свеа фінанс» набуло права вимоги за договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Селфі кредит», визначеними в Реєстрі боржників, зокрема і до відповідача [PERSON] . Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-34/25 від 26.08.2025, [PERSON] заборгував суму у розмірі 53469,98 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 15999,98 грн., заборгованість за відсотками по кредиту 29470 грн., пеня 8000 грн. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами 17 січня 2025 року та 28 січня 2025 року було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору та додаткової угоди до вказаного договору, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису та які відповідають вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронний цифровий підпис». Також встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором та додатковою угодою до кредитного договору ТОВ «Селфі кредит» виконало своєчасно і повністю, надавши кредитні кошти в повному обсязі. Згідно з пунктом першим частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Жодних обмежень щодо заміни кредитодавця у зобов`язанні, що випливає з кредитного договору, закон не містить, таких обмежень не встановлено і укладеними між фінансовими установами та відповідачем договором позики. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статей 1077, 1079 ЦК України за договором факторингу (відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина перша статті 1078 ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Сторони відповідно до ст.6 ЦК України є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За вказаним кредитним договором право вимоги до відповідача перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс», що підтверджується договором факторингу, укладеним між первісним кредитором та позивачем. Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, суд приходить до висновку, що наявна заборгованість, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача за кредитним договором № 2031017 від 17.01.2025 р. на загальну суму 45469,98 грн., яка складається із: 15999,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 29470 грн. - сума заборгованості за відсотками, розмір якої підтверджено наданим позивачем розрахунком заборгованості. Доказів того, що [PERSON] сплатив заборгованість за вказаним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду відповідачем не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Щодо нарахованих штрафних санкцій, суд зазначає, що таке нарахування є необгрунтованим та суперечить п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введений воєнний стан, який триває до нині, тому в частині стягнення штрафу необхідно відмовити. Отже, враховуючи вище наведене, вимога позивача про стягнення суми заборгованості за пенею із [PERSON] за кредитним договором № 2031017 від 17.01.2025 р. у сумі 8000 грн. не підлягає задоволенню. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення заборгованості за кредитним договором № 2031017 від 17.01.2025 р. на загальну суму 45469,98 грн., яка складається із: 15999,98 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 29470 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 30.01.2026. Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» підлягають задоволенню частково на загальну суму 45469,98 грн., що становить 85,04% від ціни позову (53469,98 грн.), тому на користь позивача з [PERSON] слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 2264,10 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial