Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 03.04.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №07006-04/2025 від 03.04.2025 року. На підставі Договору факторингу №29102025 від 29.10.2025 року укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТзОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників Договору факторинку від 29.10.2025 року ТзОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 560,00 грн. Всупереч умовам договору кредитної лінії, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. 16.02.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №07006-04/2025 від 16.02.2025 року. На підставі Договору факторингу №24122025/3 від 24.12.2025 року укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТзОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2025 року Договору факторингу від 24.12.2025 року ТзОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 53 595,60 грн. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. 17.04.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №1926503 від 17.04.2025 року. На підставі Договору факторингу №27082025 від 27.08.2025 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передає (відступає) ТзОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 27.08.2025 року Договору факторингу від 27.08.2025 року ТзОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14 700,00 грн. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за договорами в розмірі 89 855,60 грн., а також судові витрати. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. 03.04.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №07006/2025 від 03.04.2025 року (а.с.8-15). Згідно Договору факторингу №29102025 від 29.10.2025 року укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТзОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.16-19). Відповідно до Реєстру боржників від 29.10.2025 року Договору факторингу від 29.10.2025 року ТзОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 560,00 грн в межах кредитного договору №07006-04/2025 (а.с.20). Згідно Договору факторингу, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим договором, позивач заміняє у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №07006-04/2025 від 03.04.2025 року в сумі 21 560,00 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 780,00 грн. сума заборгованості по відсотках; 10 780,00 грн.- сума заборгованості за штрафом. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором. 16.02.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №8773320 від 16.02.2025 року, який підписано електронним підписом позичальника (а.с.26-39). На підставі Договору факторингу №24122025/3 від 24.12.2025 року укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТзОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.40-43). Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2025 року Договору факторингу від 24.12.2025 року ТзОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 53 595,60 грн. (а.с.44). Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2025 року, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №8773320 від 16.02.2025 року в сумі 53 595,60 грн., з яких: 19 998,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 23 597,60 грн. - заборгованість за відсотками; 10 000,00 грн.- сума заборгованості за пенею та штрафами; Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. 17.04.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №1926503 від 17.04.2025 року, який підписано електронним підписом позичальника (а.с.55-70). На підставі Договору факторингу №27082025 від 27.08.2025 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передає (відступає) ТзОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.71-74). Відповідно до Реєстру боржників від 27.08.2025 року Договору факторингу від 27.08.2025 року ТзОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14700,00 грн. (а.с.75). Відповідно до Реєстру боржників від 27.08.2025 року, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1926503 від 17.04.2025 року в сумі 14 700,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 4 200,00 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 5 500,00 грн.- сума заборгованості за неустойкою (штраф,пеня) . Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за вказамини договором. Згідност. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно із ч. 2. ст.1050, ч. 2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу (копія повідомлення додається). Відповідно дост. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), Згідно ч. 1ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 1ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановленому факту відповідають договірні правовідносини сторін, врегульовані ст.ст. 1049, 1050 ЦК України та полягають в праві позивача вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобов`язання та в обов`язку відповідача виконати взяті зобов`язання належним чином. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу, нарахованими процентами за користування кредитом та простроченими процентами за користування позикою є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача нарахованої заборгованості за комісією та за пенею(неустойкою) за договорами №07006/04/2025 , №8773320 та №1926503. 16 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України N 3795-VI від 22 вересня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким частину четверту статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» доповнено нормою наступного змісту: кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) дійшла висновку про те, що положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій є в силу статті 228 ЦК України нікчемними. У той же час Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 дійшла висновку, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. Отже, суд приходить до висновку, що положення договору №1926503 від 17.04.2025 року про сплату комісії за надання кредиту є нікчемними в силу ст.228 ЦК України. А тому в задоволенні вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в сумі 4 200,00 грн. слід відмовити. Також пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка (пеня, штраф) за договором №8237172 від 03.02.2025 року та за договорами №07006/04/2025 від 03.04.2025 року , №8773320 від 16.02.2025 року та №1926503 від 17.04.2025 року нарахована в період дії в Україні воєнного стану, що суперечить вищезазначеній нормі ЦК України, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача Неустойки (пені, штрафу) за вказаними договорами в розмірі 26 280,00 грн. не підлягають задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку, що обґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №07006-04/2025 від 03.04.2025 року в розмірі 10780,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3780,00 грн. сума заборгованості за відсотками, а також заборгованості за договором №8773320 від 16.02.2025 року в розмірі 43 595,60 грн., з яких: 19 998,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 597,60 грн. сума заборгованості за відсотками та заборгованості за договором №1926503 від 17.04.2025 року в розмірі 5000,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою зобов`язання. Отже, позов слід задоволити частково. Відповідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією від 16.01.2026 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3328,00 грн. (а.с. 90). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2199,11 грн. (3328,00 грн. х 59 375,60 грн. /89 855,60 грн.). На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 625, 629, 634, 641, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial