Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. 03.03.2026 року до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов згаданий позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором №547796 від 17.03.2021 у розмірі 105 545,34 грн. (сто п`ять тисяч п`ятсот сорок п`ять гривень 34 копійки). Аргументи учасників справи. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 17.03.2021 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] (далі позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 547796. Сторони узгодили істотні умови які викладені в кредитному договорі. Сума кредиту (загальний розмір) складає 50000,00 грн. Строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 17.03.2024 . Кредитодавець належним чином виконало свої зобов`язання за Договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору. Згідно з умовами Договору Позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Договором. 31.01.2025 було укладено договір № 31012025 відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 547796. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 547796. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №547796 від 17.03.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 105545.34 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 43523.17 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 62022.17 грн. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У позовній заяві міститься прохання розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечував. Відповідач до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена у спосіб передбачений чинним законодавством, надала письмову заяву, у якій просила справу розглядати без її участі та вказала, що позов визнає. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 04.03.2026, відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд цієї цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Відповідач позов визнав у повному обсязі про що подала відповідну заяву. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Мотивувальна частина. Фактичні обставини, встановлені судом. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ст.205 ЦК України). Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. У разі якщо зазначені у частині першій цієї статті договори укладаються щодо фінансових послуг, такі договори укладаються з урахуванням вимог та в порядку, передбаченими статтею 6Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг. Відповідно до ч.1, 2 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача. Згідно п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», в редакції від 04.10.2020, яка була чинною станом на 17.03.2021 - дату укладання договору про надання споживчого кредиту № 547796, фінансовими вважаються такі послуги надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. За змістом ч.1 ст.5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Вимогами ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК- договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття ціє їпропозиції. Згідно ст. 642 ЦК- відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що відповідач 17.03.2021 заповнила Заяву анкету, яка була надана ТОВ «СЛОН КРЕДИТ». Відповідно до цієї заяви [PERSON] на умовах договору приєдналася до умов Публічної пропозиції. Також [PERSON] 17.03.2021 підписала паспорт споживчого кредиту наданого ТОВ «СЛОН КРДЕИТ». Основними умовами кредитування у згаданому паспорті зазначені: тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту 50 000,00 грн; строк кредитування: 1096 днів. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті ) потреби. Спосіб та строк надання кредиту шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів на поточний рахунок/ за реквізитами платіжної картки споживача не пізніше трьох робочих днів з моменту укладення договору про споживчий кредит. Відсоткова ставка 85% річних. Відсотки за перший день користування: 25% в день. (9125 % річних). Тип відсоткової ставки фіксована. Порядок повернення кредиту - 36 платежів. Сума платежу 3872,00 грн. Останній платіж 4969,23 грн. Дата надання інформації: 17.03.2021. Інформація зберігає свою чинність та є актуальною до 17.03.2021. 17.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (Товариство) та [PERSON] (споживач) було підписано договір №547796 про надання споживчого кредиту, який був укладений в паперовій формі. Відповідно до умов цього договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 50 000,00 грн. Тип кредиту кредит. (п. 1.3. договору). Строк кредиту -1096 днів, з кінцевим терміном повернення 17.03.2024 (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в графіку платежів, що є додатком №1 до цього Договору. (п.1.4 цього договору). Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. (п.1.5 договору). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. (п. 1.6 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 140 489,23 грн. (п.1.8 договору). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 40 000,00 гривень на користь Споживача [PERSON] . Кошти у розмірі 10 000,00 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом. (п. 2.1 договору). Сума кредиту перераховується Товариством протягом трьох робочих днів з моменту укладення цього договору. (п. 2.2 договору). Нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначених у пункті 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки передбачені договором (п.3.1 договору). Договір набуває чинності х моменту його підписання сторонами в порядку визначеному в п. 8.3. Договору і діє до дати вказаної у п.1.4 цього договору, а в частині виконання зобов`язань та нарахування штрафів до повного виконання споживачем зобов`язань за цим Договором. Згідно графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту № 547796, який є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №547796 від 17.03.2021, передбачено 36 щомісячних платежів, кожний платіж по 3872,00 грн; останній платіж 4969,23 грн. Згідно копії платіжного доручення № 4811 від 17.03.2021, платник ТОВ СЛОН КРЕДИТ перерахувало [PERSON] 40 000,00 грн. перерахування коштів згідно кредитного договору №547796 від 17.03.2021. Проте відповідач своїх зобов`язань не виконала і не повернула суму кредиту у встановлений у договорі строк. Відповідач не оспорювала укладення чи не укладення кредитного договору та відповідно отримання коштів і користування ними. 31.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (Фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (Клієнт) укладено договір надання послуг факторингу №31012025. Згідно з п.1.1 цього договору в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 4.2.3 цього Договору, права вимоги вважаються відступленими (переданими) Клієнтом та набутими (прийнятими) фактором в день належного підписання сторонами акту приймання передачі реєстру боржників для друку, за умови виконання фактором вимог цього договору щодо перерахування суми грошових коштів фінансування передбачених розділом 6 Договору. Відповідно до акта прийому передачі Реєстру Боржників для друку за Договором факторингу № 31012025 від 31.01.2025 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (клієнт) на виконання умов ДОГОВОРУ НАДАННЯ ПОСЛУГИ З ФАКТОРИНГУ № 31012025 від 31.01.2025 р, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників для друку з загальною кількістю Боржників 2092 (дві тисячі дев`яносто два). Загальна сума заборгованості складає 76 252 759 грн. 13 коп. (сімдесят шість мільйонів двісті п`ятдесят дві тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять гривень 13 копійок). Відповідно до витягу з додатку №1-1 до Договору надання послуг з факторингу №31012025 від 31.01.2025 зазначена [PERSON] , номер договору 547796, загальна сума заборгованості 105545,34 грн. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку заборгованості, [PERSON] у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №547796 від 17.03.2021, перед Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» станом на 05.03.2025 становить 105545,34 грн., із яких заборгованість за кредитом 33 961,84 грн.; 9561,33 грн. заборгованість за відсотками за перший день користування; по відсотках - 62022,17 грн. заборгованість за відсотками на дату продажу. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 547796 наданого ТОВ «Факторинг Партнерс» станом на 17.03.2021 за період з 31.01.2025 по 13.02.2025 [PERSON] має суму боргу у розмірі 105 545,34 грн., з яких: борг за тілом кредиту становить 43523,17 грн., заборгованість за відсотками 62 022,17 грн. Проте, відповідач свої зобов`язання не виконав і не повернув суму кредиту у встановлений у договорі строк. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ст. 1079 ЦК України Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно ч.1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто перехід права вимоги до відповідача [PERSON] від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «Факторинг Партнерс» підтверджено належними доказами. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 10561ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежновід кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, як ісклалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку заборгованості, [PERSON] , у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань за договором №547796 про надання споживчого кредиту від 17.03.2021, перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», станом на 13.02.2025 у розмірі 105 545,34 грн., з яких: борг за тілом кредиту становить 43523,17 грн., заборгованість за відсотками 62 022,17 грн. На позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Відповідач розмір заборгованості не спростував, більше того визнав позовні вимоги у повному обсязі, а тому суд вважає, що позивач довів розмір заборгованості за основною сумою боргу та нарахованими відсотками, які мають бути стягнуті із відповідача. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Беручи до уваги вищевказані норми закону, умови договору про споживчий кредит договору відступлення прав вимоги, суд уважає що позов потрібно задовольнити у повному обсязі. Ураховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що надав відповідну заяву, тому 50% судового збору сплаченого позивачем при подачі позову потрібно повернути йому з державного бюджету, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а іншу частину судових витрат зі сплати судового збору суд стягує із відповідача на користь позивача, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України. Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн. суд зазначає таке. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного Суду від 27.07.2021 року у справі № 671/1957/20 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 711/1783/20 10 серпня 2022 року, аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц. На підтвердження надання юридичних послуг позивачем надано: копію заявки на надання юридичної допомоги №5 від 01.01.2026, копію договору про надання правової допомоги від 02.07.2024 №02-07/2024, укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» і Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; копію прай листа АО «Лігал Ассістанс», копію витягу з акту №27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026. Відповідач не подав заперечення проти стягнення витрат на правничу допомогу, більше того позовні вимоги визнав у повному обсязі. Надаючи оцінку зазначеним вимогам в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат, суд виходить з наступного. Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009р., справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/WestAllianceLimited» проти України» від 02.06.2014р., за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р., за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій: -надання усної консультації з вивчення документів 4000,00 грн кількість витраченого часу 2 години (вартість 1 години 2000,00 грн); - складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 18000,00 грн, кількість витраченого часу 6 години (вартість 1 години 3000,00 грн); - письмова (вивчення документації Клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовкою аналітичної довідки щодо судової практики 3000,00 грн; кількість витраченого часу 1 година; ( вартість 1 години 3000,00 грн). Ураховуючи фактичні обставини справи, а також визнання позову відповідачем , суд стягує із відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Outcome: approved