Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 20.11.2025 представник позивача ТОВ «Фінпром Маркет» - директор Ґедзь О.В., через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, звернулася до Холодногірського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 71692441 від 08.07.2025 в розмірі 21 699,30 грн., що складається із: 14 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 279,30 грн. сума заборгованості за процентами, 700,00 грн. сума заборгованості за комісією, 6 720,00 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування та сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4 500,00 грн. Ухвалою Холодногірського районного суду міста Харкова від 25.11.2025 цивільну справу за позовом ТОВ «Фінпром Маркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики передано за підсудністю до Слобідського районного суду міста Харкова. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає, що 08.07.2025 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачем укладено договір про надання коштів у кредит № 71692441, за умовами якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 14000,00 грн строком на 7 днів (з 08.07.2025 по 14.07.2025), із фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,285%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 5 % від суми наданого кредиту (у грошовому виразі 700 грн). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом відповідача шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Кредитодавець на виконання умов кредитного договору виконав зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі 14000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, за посередництвом платіжної установи (ТОВ "ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА)", так як перерахунок коштів з банківського рахунку товариства на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливо. На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості відповідача перед товариством за договором становить 21669,30 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим договором (тілом позики) - 14000,00 гривень; заборгованість за процентами 279,30 гривень, 6720 грн - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування. 16.10.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінпром маркет" укладено договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту № 71692441 від 08.07.2025. Відповідно до Реєстру прав вимог від 16.10.2025 до договору факторингу ТОВ "Фінпром маркет" набуло право грошової вимоги до відповідача. Виклад позиції відповідача Відповідач правом на подачу відзиву не скористався. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 18.12.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі. Задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме; - інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] , - виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 08.07.2025 до 11.07.2025. Представник позивача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у позовній заяві, а також у поданих до суду заявах представник позивача просив провести судове засідання за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом оголошення на сайті судової влади. Поштові відправлення повернулись до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою", що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до протокольної ухвали суду від 25.03.2026, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Також відкладено проголошення повного тексту рішення на 5 днів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 08.07.2025 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачем укладено договір про надання коштів у кредит № 71692441, за умовами якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 14000,00 грн строком на 7 днів (з 08.07.2025 по 14.07.2025), із фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,285%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 5 % від суми наданого кредиту (у грошовому виразі 700 грн). Пунктом 2.2 договору передбачено, що у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Даний договір був укладений в електронній формі, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора. З відповіді АТ "ПУМБ" вбачається, що в Банку на ім`я [PERSON] випущена банківська платіжна картка, з виписки по рахунку вбачається, що 09.07.2025 відбулося зарахування грошових коштів на картку в сумі 14000 грн. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № 71692441 від 08.07.2025. Відповідно до реєстру прав вимог №16/10/25-02 від 16.10.2025 кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу №16/10/25 від 16.10.2025, в тому числі до відповідача в сумі 21 699,30 грн., що складається із: 14 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 279,30 грн. сума заборгованості за процентами, 700,00 грн. сума заборгованості за комісією, 6 720,00 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Докази сплати заборгованості відповідачем в матеріалах справи відсутні. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що позивачем доведено факт укладення договору про надання коштів у кредит між первісним кредитором та відповідачем у електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договору: розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, розмір комісії, строк дії договору, тощо. Позивачем також доведено факт надання грошових коштів відповідачу за кредитним договором у розмірі 14000,00 гривень. Позивач набув права вимоги за вказаним кредитним договором, що підтверджується копіями договору факторингу, витягом з реєстру боржників, платіжними дорученями про сплату ТОВ «Фінпром маркет» коштів на користь ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання договору факторингу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості за договором про надання коштів у кредит № 71692441 від 08.07.2025 становить 21 699,30 грн, що складається із: 14 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 279,30 грн сума заборгованості за процентами, 700,00 грн сума заборгованості за комісією, 6 720,00 грн сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Суд уважає, що проценти за користування кредитом в розмірі 279,30 гривень нараховані з 08.07.2025 по 14.07.2025, тобто у межах строку кредитного договору та підлягають стягненню з відповідача. Щодо вимог про стягнення комісії, то відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другоїстатті 8 Закону України «Про споживче кредитування`до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,Законом України «Про споживче кредитування`безпосередньо передбачено право встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Умови договору щодо розміру комісії та порядку її сплати були доведені до відома відповідача належним чином. З такими умовами відповідач погодився, а тому взяв на себе зобов`язання їх виконувати. Суд ураховує, що в даному випадку комісія нараховувалася одноразово в день видачі кредиту, призначення комісії - за надання кредиту, будь-яких інших супутніх послуг не визначено, отже, включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 700 грн, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд уважає таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Натомість судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 6720 гривень заборгованості за несплаченими відсотками за понадстрокове користування. Під час розгляду даної справи суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У справі яка розглядається за умовами укладеного між сторонами договору № 71692441 від 08.07.2025, такий укладено на строк 7 днів, тобто до 14.07.2025 Відтак, в межах строку кредитування відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки і саме в межах цих строків має відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором до 26.07.2025 (включно), що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду Суд також звертає увагу, що пункт договору № 71692441 від 08.07.2025 про нарахування відсотків у розмірі 4% у день у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) за своєю правовою природою не є відсотками, як плата за користування кредитними коштами. Вказана умова є забезпеченням виконання зобов`язання, тобто неустойкою (штрафом, пенею) (Глава 49 ЦК України). Водночас нарахування заборгованості та пенею та штрафами у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення прямо суперечить вимогам п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України. Враховуючи вищезазначені обставини, суд уважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання коштів у кредит № 71692441 від 08.07.2025 у розмірі 14979,30 гривень, з яких: 14 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 279,30 грн сума заборгованості за процентами, 700,00 грн сума заборгованості за комісією. В задоволенні вимог про стягнення заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування суд відмовляє. Щодо судових витрат, суд уважає за необхідне зазначити таке. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених позивачем судових витрат за надання правничої допомоги, позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 25-08/25ФА від 25.08.2025 року, укладений між ТОВ «Фінпром маркет» та адвокатом «Ткаченко Юлія Олегівна», витяг з акту №8-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжна інструкція від 10.11.2025 про оплату згідно акту №8-ФП, ордер на надання правничої допомоги ТОВ ««Фінпром маркет» - адвокатом Ткаченко Ю.О., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03.04.2018 видане на ім`я Ткаченко Ю.О. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Ураховуючи критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру та обставини цієї справи, складність та категорію справи, а також часткове задоволення позовних вимог суд уважає розмір витрат позивача у розмірі 2000,00 грн співмірними і розумними витратами на професійну правничу допомогу у цій справі. Питання щодо судових витрат зі сплати судового збору суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Суд установив, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінпром маркет» суд задовольняє частково на 69,03 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1672,18 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: partial