Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

До Хаджибейського районного суду міста Одеси звернувся із заявою [PERSON] , за участю заінтересованої особи: Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, за яким просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та проживав по день смерті на тимчасово окупованій території за адресою: [ADDRESS] , місце смерті Україна, Херсонська область, Каховський район, село Роздольне. В обґрунтування вимог посилався на те, що батько заявника [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , уродженець села Турківка Прилукського району Чернігівської області з 1983 року мешкав у селі Роздольне Каховського району Херсонської області, де помер [INFO] . Каховська міська територіальна громада, до складу якої входить Роздольненська ОТГ, на якій мешкав та помер батько заявника, входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 з 24 лютого 2022 року вважається тимчасово окупованою, [PERSON] не мав змоги особисто поховати батька та оформити відповідні документи. Електронною поштою [PERSON] передали сканкопії документів, якими зафіксовано факт смерті: довідку про причину смерті (до форми № 106/о № 155 від 26 квітня 2023 року), видану Комунальним некомерційним підприємством «Каховський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Каховської міської ради» та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15 травня 2023 року, видане окупаційною владою «Сімферопольський районний відділ ЗАЦС № 2 Департаменту ЗАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим». Вказані документи не дають змогу зареєструвати смерть батька заявника у встановленому законом України порядку. 07 березня 2026 року [PERSON] звернувся до Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для того, щоб зареєструвати смерть батька але отримав відмову від 18 березня 2026 року № 413/22.23-21 у проведенні державної реєстрації смерті свого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у зв`язку з тим, що [PERSON] не було надано документа, що підтверджує факт смерті, згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. У зв`язку з цим [PERSON] не може зареєструвати смерть батька та у подальшому реалізувати свої спадкові права. Представник заявника надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, повідомлявся шляхом електронного зв`язку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Батько заявника [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , уродженець села Турківка Прилукського району Чернігівської області з 1983 року мешкав у селі Роздольне Каховського району Херсонської області, де помер [INFO] . Каховська міська територіальна громада, до складу якої входить Роздольненська ОТГ, на якій мешкав та помер батько заявника, входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 з 24 лютого 2022 року вважається тимчасово окупованою, [PERSON] не мав змоги особисто поховати батька та оформити відповідні документи. [PERSON] надано до суду копії документів: - довідку про причину смерті (до форми № 106/о № 155 від 26 квітня 2023 року), видану Комунальним некомерційним підприємством «Каховський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Каховської міської ради», яка завірена Амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1; - свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15 травня 2023 року, видане окупаційною владою «Сімферопольський районний відділ ЗАЦС № 2 Департаменту ЗАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим». Вказані документи не дають змогу зареєструвати смерть батька заявника у встановленому законом України порядку. 07 березня 2026 року [PERSON] звернувся до Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для того, щоб зареєструвати смерть батька але отримав відмову від 18 березня 2026 року № 413/22.23-21 у проведенні державної реєстрації смерті свого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у зв`язку з тим, що [PERSON] не було надано документа, що підтверджує факт смерті, згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. У зв`язку з цим [PERSON] не може зареєструвати смерть батька та у подальшому реалізувати свої спадкові права. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. Згідно аб. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 316 ЦПК України рішення суду є підставою для державної реєстрації смерті. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. У ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи вищенаведене, єдиною підставою для державної реєстрації народження та смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту народження або смерті. Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має. Таким чином, виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає, що з огляду на зібрані докази факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та проживав по день смерті на тимчасово окупованій території за адресою: [ADDRESS] , місце смерті Україна, Херсонська область, Каховський район, село Роздольне, є очевидним. Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просить заявник. Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Outcome: approved