Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

06.10.2025 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до Березівського районного суду Одеської області в електронній формі через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Березівського районного суду Одеської області від 14.10.2025 року зазначена цивільна справа передана до Балтського районного суду Одеської області за територіальною підсудністю та 07.11.2025 року надійшла до Балтського районного суду Одеської області. Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області від 10.11.2025 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для виправлення недоліків. 17.11.2025 року на виконання ухвали про залишення позову без руху позивач подав до суду заяву про усунення недоліків з додатками. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 01.02.2025 року, будучи клієнтом банку, відповідач уклала з банком кредитний договір № ABH0CT155101738412153491 щодо отримання кредиту в розмірі 16900,00 грн. строком на 35 місяців (тобто до 31.01.2028 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. АТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору. Оскільки відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, в добровільному порядку борг не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «АКЦЕНТ-БАНК», позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101738412153491 від 01.02.2025 року в розмірі 21342,03 грн. станом на 06.10.2025 року, яка складається із: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 16328,93 грн., заборгованості за відсотками 4827,50 грн., заборгованості за пенею 185,60 грн., та понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», тому позивач самостійно направив відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення, надавши суду докази їх надсилання. Ухвалою судді Балтського районного суду Одеської області від 18.11.2025 року постановлено відкрити провадження в даній цивільній справі, розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зазначену ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано відповідачу рекомендованим листом на її зареєстровану адресу проживання: [ADDRESS] . Однак на адресу суду з поштового відділення Укрпошти повернувся конверт із зазначеною ухвалою суду. Оскільки відповідач не отримала ухвалу про відкриття провадження у справі, тому ухвалою судді від 02.02.2026 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом до суду сторін. Зазначена ухвала суду разом з судовою повісткою про виклик в судове засідання на 19.02.2026 року були надіслані відповідачу рекомендованим листом на його зареєстровану адресу проживання. Оскільки іншими належними даними про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суд не володіє, тому про дату, час і місце проведення судових засідань вона повідомлялася шляхом розміщення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області оголошення про виклик її як відповідача в судові засідання на 19.02.2026 року та 25.03.2026 року. Представник позивача в судові засідання не з`явився, але у позовній заяві просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала, про поважність причин своєї неявки в судові засідання суду не повідомила. У зв`язку з неявкою в судові засідання відповідача та неповідомленням суду про поважність причин своєї неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази, надані позивачем, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12.12.2024 року [PERSON] підписала власноручним (цифровим) підписом Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» та Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. 01.02.2025 року [PERSON] шляхом накладення електронного підпису підписав Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101738412153491. Згідно п. 1. вид кредиту кредит на споживчі потреби. Відповідно до п. 2. тип кредиту - кредит строковий. Як вбачається з п. 3. мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг. Пунктом 4. передбачено, що сума кредиту 16900 грн. Згідно п. 5. строк кредиту - 36 місяців з 01.02.2025. по 31.01.2028. включно. Відповідно до п. 6. процентна ставка (фіксована) - 85 % на рік. Як вбачається з п. 7. розмір щомісячного платежу 1318,13 грн. Пунктом 9. визначено, що платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 4323345019748095. Згідно п. 10. загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 47453,44 грн. 01.02.2025 року [PERSON] шляхом накладення електронного підпису було підписано Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, в яких зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Відповідно до меморіального ордеру № TR.44044818.234776.65455 від 01.02.2025 року АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 16900,00 грн., призначення платежу: видача кредиту згідно договору № ABH0CT155101738412153491 від 01.02.2025 року. Вищевказані докази суд вважає належними та допустимими, які підтверджують факт укладення договору, та його умови, а також факт виконання АТ «А-БАНК» своїх зобов`язань за договором. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. Із долучених позивачем розрахунку заборгованості та виписки по кредиту вбачається, що [PERSON] станом на 06.10.2025 року має заборгованість перед АТ «А-БАНК» за кредитним договором № ABH0CT155101738412153491 від 01.02.2025 року в розмірі 21342,03 грн., яка складається із: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 16328,93 грн., заборгованості за відсотками 4827,50 грн., заборгованості за пенею 185,60 грн. У п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті (ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Положеннями ч.1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч.3 цієї статті). Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В абз. 2 ч. 1 ст. 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, які передбачені ч. 1 ст. 611 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Нормами ч. 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «АКЦЕНТ-БАНК» про стягнення заборгованості з [PERSON] в сумі 21342,03 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати за сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн., який позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Як вбачається з наданого платіжного доручення № 6005315513517 від 06.10.2025 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а тому, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК». На підставі викладеного,

Outcome: approved