Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Вимоги вмотивовані тим, що 23.05.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено Угоду про надання кредиту «РЕФІНАНСУВАННЯ» № 15599. Відповідно до ч.1.1 даного договору, сторони підтвердили, що правовою основою для укладання цієї Угоди є Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових, та інших послуг в межах проекту «Sportbank», що укладений між сторонами, в межах якого банком визначено для клієнта розмір ліміту послуги «Розстрочка» до якого укладається ця Угода про надання кредиту «Рефінансування». Відповідно до п.2.1 Угоди, Банк надає клієнту кредит на умовах передбачених кредитним договором про надання кредиту «Рефінансування», а Клієнт зобов`язується використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови Кредитного договору про надання кредиту ««Рефінансування», та повернути Банку кредит у терміни, встановлені Кредитним договором про надання кредиту «Рефінансування». Згідно п.2.2 угоди, Банком надано Позичальнику грошові кошти в розмірі 72916,45 грн. Процентна ставка за користування грошовими коштами(п.2.3 Кредитного договору): -Пільгова процентна ставка - 27% річних від суми кредиту, що застосовується в період строку кредиту, зазначеного в п. 2.4 Угоди 48 місяців. -Звичайна процентна ставка - 0,32% в день (116,8% процентів річних) від суми простроченого кредиту, що застосовується в період прострочення та нараховується як плата за кредит, відповідно до част.1 статті 1048 Цивільного кодексу України. Пунктом 2.4 Кредитного договору встановлено, що строк кредиту 48 місяців, з кінцевим терміном погашення 23.05.2027 (включно). Проте, позичальник порушив умови Угоди про надання кредиту «Рефінансування» № 15599 від 23.05.2023, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті у встановлені Угодою терміни. Як наслідок, станом на 23.06.2025 заборгованість за Угодою про надання кредиту «Рефінансування» № 15599 від 23.05.2023 (кредитна заборгованість) становить 103 814,12 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 72 916,45 грн.; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена)- 30897,12 грн., які позивач просив суд стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. 09 лютого 2026 року ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористалась. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.05.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено Угоду про надання кредиту «РЕФІНАНСУВАННЯ» № 15599. Відповідно до ч.1.1 даного договору, сторони підтвердили, що правовою основою для укладання цієї Угоди є Договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових, та інших послуг в межах проекту «Sportbank», що укладений між сторонами, в межах якого банком визначено для клієнта розмір ліміту послуги «Розстрочка» до якого укладається ця Угода про надання кредиту «Рефінансування». Відповідно до п.2.1 Угоди, Банк надає клієнту кредит на умовах передбачених кредитним договором про надання кредиту «Рефінансування», а Клієнт зобов`язується використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови Кредитного договору про надання кредиту ««Рефінансування», та повернути Банку кредит у терміни, встановлені Кредитним договором про надання кредиту «Рефінансування». Згідно п.2.2 угоди, Банком надано Позичальнику грошові кошти в розмірі 72916,45 грн. Процентна ставка за користування грошовими коштами(п.2.3 Кредитного договору): - Пільгова процентна ставка - 27% річних від суми кредиту, що застосовується в період строку кредиту, зазначеного в п. 2.4 Угоди 48 місяців. - Звичайна процентна ставка - 0,32% в день (116,8% процентів річних) від суми простроченого кредиту, що застосовується в період прострочення та нараховується як плата за кредит, відповідно до част.1 статті 1048 Цивільного кодексу України. Пунктом 2.4 Кредитного договору встановлено, що строк кредиту 48 місяців, з кінцевим терміном погашення 23.05.2027 (включно). Проте, позичальник порушив умови Угоди про надання кредиту «Рефінансування» № 15599 від 23.05.2023, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті у встановлені Угодою терміни. Станом на 23.06.2025 заборгованість за Угодою про надання кредиту «Рефінансування» № 15599 від 23.05.2023 (кредитна заборгованість) становить 103814,12 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 72916,45 грн.; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена)- 30897,12 грн. Дана заборгованість за кредитним договором розрахована обґрунтовано, будь-яких заперечень з даного приводу від відповідача на адресу суду не надійшло. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено, відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання належним чином, що спричинило виникнення заборгованості за Кредитним договором, а саме тілу кредиту, процентів. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання умов кредитного договору [PERSON] були порушені права позивача. А тому, оцінюючі представлені позивачем докази та наведені аргументи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення в повному обсязі. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422,40 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved