Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит № 71597732. Зазначений договір укладено у формі електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позикодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у власність на умовах строковості, платності та зворотності шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався повернути отримані кошти у визначений договором строк або достроково, а також сплатити проценти за користування кредитом. Підписанням договору відповідач підтвердив, що ознайомився на вебсайті товариства з повною інформацією про позикодавця та умови надання послуг, а також погодився з умовами договору та Правилами надання грошових коштів у позику, з якими був попередньо ознайомлений. 27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, визначених у відповідних реєстрах. Згідно з реєстром боржників № 16 від 24 вересня 2025 року до договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 16 455,00 грн, з яких: 5 550,00 грн - основна сума боргу, 5 115,00 грн - нараховані проценти, 4 440,00 грн - проценти за понадстрокове користування кредитом, 1 350,00 грн - комісія за надання кредиту. Позивач зазначив, що після набуття права вимоги ним не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Разом із тим, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, заборгованість не погасив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 455,00 грн. Ухвалою від 23.03.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи було вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Відповідачу копію ухвали та додані до неї матеріали доставлено до електронного кабінету через підсистему «Електронний суд» 24.03.2026 (а.с.12). На момент розгляду справи жодних заяв, клопотань чи відзиву до суду відповідач не направила. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 17.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71597732, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 9000,00 грн, строком на 30 днів. Згідно з умовами договору, процентна ставка є фіксованою та становить 0,500 % на день, а процентна ставка за понадстрокове користування кредитом (його частиною) становить 4,00 % на день. Комісія за надання кредиту встановлена у розмірі 15,00 % від суми кредиту, що у грошовому виразі становить 1350,00 грн. Відповідно до п. 5.3 договору, підписуючи договір, Позичальник підтверджує, що до моменту його укладення ознайомився з усіма його істотними умовами, у тому числі з детальним розрахунком загальної вартості кредиту, шляхом ознайомлення з умовами оферти, паспортом споживчого кредиту та інформацією, розміщеною на вебсайті кредитодавця. До позовної заяви додано підписану сторонами таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (додаток № 1 до договору), у якій, зокрема, зазначено: дату видачі кредиту - 17.03.2025, дату платежу - 15.04.2025, чисту суму кредиту - 9000,00 грн, загальну суму кредиту - 9000,00 грн, проценти за користування кредитом - 1350,00 грн, реальну річну процентну ставку - 2617,16 %. Вказані договір та додаток № 1 до нього підписані [PERSON] шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 17104, при цьому в документах зазначено її персональні дані, а також номер електронного платіжного засобу № [NUMBER] . На виконання умов договору кредитодавцем було здійснено перерахування грошових коштів на користь відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 16.01.2026 № КД-00109884. Зазначеною довідкою підтверджується зарахування грошових коштів у сумі 9000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] , що належить [PERSON] , дата платежу - 17.03.2025, номер транзакції - ed328807-90fa-4152-aafc-ce14a9ed4c8b. 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло статусу нового кредитора у зобов`язанні. Згідно Додаткової угоди до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року № 9 від 24.09.2025 року, положення якої діють виключно щодо реєстру боржників № 9 та №16 від 24 вересня 2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу право вимоги до відповідача грошових коштів, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача у обсязі та на умовах, визначених цією додатковою угодою. Відповідно до реєстру боржників №16 від 24.09.2025 року до Договору факторингу №27/03/25 від 27 березня 2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 71597732 від 17.03.2025 року в сумі 16455,00 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5550,00 грн, за відсотками в розмірі 5115,00 грн, по процентам за понадстрокове користування позикою в розмірі 4440,00 грн та за комісією за надання кредиту в розмірі 1350,00 грн. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч.2 ст.638 ЦК України передбачено, договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір №71597732 від 17.03.2025 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено з дотриманням вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України, оскільки сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору. Договір укладений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам чинного законодавства України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №71597732 від 17.03.2025. З розрахунку заборгованості, сформованого первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 16455,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу 5550,00 грн; заборгованості за відсотками 5115,00 грн; заборгованості по процентах за понадстрокове користування кредитом 4440,00 грн та комісії за надання кредиту 1350,00 грн. Відповідачем не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості, як того вимагає ст. 81 ЦПК України. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановивши наведені обставини та оцінивши подані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, оскільки не здійснила своєчасного та повного повернення кредитних коштів і сплати нарахованих платежів відповідно до умов договору. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що права позивача порушені, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2662,40 грн, сплачених останнім судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved