Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

27.01.2026 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок загальною площею 56 метрів квадратних з них житлової площі 48 метри квадратних, рік забудови 1963, з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. 24.03.2021 р. приватним нотаріусом за заявою позивача було заведено спадкову справу № 48/2021 до майна померлого [PERSON] . Однак, постановою приватного нотаріуса від 14.01.2026 р. за № 88/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови зазначено неподання документів, необхідних для оформлення спадкових прав, а саме - правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок. Відсутність реєстрації права власності за спадкодавцем перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Справу передано головуючому судді 28.01.2026 р. Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 02.02.2026 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 02.03.2026 р. Витребувано від приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Гордійко Олени Петрівни копію спадкової справи № 48/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 17.02.2026 р. від приватного нотаріуса Гордійко О. П. надійшла витребувана інформація, зареєстрована за вх. № 854. 16.02.2026 р. від Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, зареєстрована за вх. № 784, у якій зазначено, що стосовно задоволення позовних вимог заперечення відсутні. Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 02.03.2026 р. закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 31.03.2026 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 19). [PERSON] є батьком позивача [PERSON] . Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Вказані обставини в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Згідно копії інформаційної довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» № 432 від 24.12.2025 р., станом на 31.12.2012 р. в с. Лука, Корюківського (раніше Сновського, Щорського) району Чернігівської області комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а. с. 12). Відповідно до витягу з погосподарської книги Тур`янського старостинського округу Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 18.12.2025 р. № 15-06/384, згідно запису погосподарського обліку, а саме запису особового рахунку № [NUMBER] погосподарської книги № 2 за 2016-2020 роки, головою домогосподарства житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] (а. с. 10). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 88/02-31 від 14.01.2026 р. приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Гордійко О. П. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16-17). Згідно копії спадкової справи № 48/2021, заведеної після смерті [PERSON] , спадщину прийняв позивач, яка є спадкоємцем за законом. Надаючи правову оцінку обставинам справи суд звертає увагу на таке. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі Закон № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 3 Закону № 1952 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Згідно абзацу 3 п. 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2015 р. № 1127, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно зі ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. За положеннями ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно копії довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» від 24.12.2025 р. № 432, станом на 24.12.2025 р. на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] технічна інвентаризація не проводилась та інвентаризаційна справа в архіві відсутня. В зв`язку з бойовими діями внаслідок агресії РФ обстежити даний об`єкт немає можливості. Однак, незалежно від моменту фактичного знищення нерухомого майна, а саме до відкриття спадщини чи після, у разі відсутності державної реєстрації припинення права власності на таке майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, таке право власності існує та є предметом спадкування. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, з огляду на безумовне визнання відповідачем позову та відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, а також не встановлення судом осіб, права, свободи чи інтереси яких можуть бути порушені визнанням позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. За положеннями ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Outcome: approved