Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

20 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» (далі ТОВ «Іннова-Нова») через свого представника Андрущенка М.В. звернулось до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 20 623,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані таким. 13 лютого 2025 року [PERSON] уклав з ТОВ «Іннова-Нова» Договір про надання грошових коштів у кредит № 7080200225, за умовами якого відповідач отримав фінансовий кредит на споживчі цілі у розмірі 9 000,00 грн, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, уключаючи використання реквізитів платіжної картки, строком на 360 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 1 % в день (стандартна процентна ставка), яка застосовується у межах перших 180 календарних днів, та 0,87% за кожен день користування кредитом, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення Договору і до закінчення строку дії Договору або дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором кредиту удень надання кредиту. Договір укладений в електронній формі шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим станом на день підготовки позовної заяви року виникла заборгованість у розмірі 20 623,50 грн, з яких: 9000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 623,00 грн заборгованість за процентами, які нараховані по 26 вересня 2025 року включно; 1 350,00 грн комісія за надання кредиту. Враховуючи викладене, що відповідач допустив порушення договірного зобов`язання по поверненню кредиту, позивач просить стягнути з нього на свою користь заборгованість за Договором у сумі 20 623,00 грн та судові витрати у сумі 2 422,40 грн. Відповідно до ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 січня 2026 року справу передано за підсудністю на розгляд Татарбунарському районному суду Одеської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 лютого 2026 року, справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Відповідно до ухвали судді від 25 лютого 2026 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву; витребувано у АТ КБ «ПриватБанк»: документи завірені належним чином, які підтверджують надходження на картковий рахунок [PERSON] - [NUMBER] грошових коштів у розмірі 9 000,00 грн від ТОВ «Іннова-Нова», за допомогою надавача послуг ТОВ ФК «Контрактовий дім», за 13 лютого 2025 року; виписки з карткового рахунку [PERSON] - [NUMBER] для підтвердження отримання кредитних коштів у розмірі 9 000,00 грн, відповідно до умов Договору про надання грошових коштів у позику № 7080200225 від 13 лютого 2025 року з 13 лютого 2025 року по 14 лютого 2025 року. 24 березня 2026 року на виконання ухвали суду надійшла витребувана інформація (вх.№ 2274/26-Вх 24.03.2026). За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Представник позивача Андрущенко М.В. проти заочного розгляду справи заперечень не мав. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення було повернуто до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою». У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил. За змістом п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21). Відповідач клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 13 лютого 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було підписано Договір про надання грошових коштів у кредит № 7080200225, який вчинено із використанням електронного підпису відповідача, разом із Паспортом споживчого кредиту (Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) - а.с. 17-28, 33-35. Згідно з Договором, позикодавець надає позичальнику кредит н споживчі цілі на суму у розмірі 9 000,00 грн, шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжної картки № [NUMBER] на строк 360 днів, на умовах зворотності, платності; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в) п.п. 2.3.-2.5., 2.8., 3.1. Договору. Відповідно до п. 2.6. Договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору, протягом перших 180 календарних днів з дня укладення Договору; Знижена процентна ставка 0,87 % в день та застосовується, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення Договору і до закінчення строку дії Договору або дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором кредиту удень надання кредиту (п. 2.7. Договору). Згідно з п. 2.9. Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 3195,29 % річних. Пунктом 2.10. Договору передбачено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 40 644,00 грн; Згідно з п.2.11. Договору, загальні витрати за кредитом (споживчим кредитом) на дату укладення Договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 31 644,00 грн. Пунктом 7.3. Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань згідно Договору, уключаючи прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, визначених Графіком платежів, з наступного календарного дня Позичальник повинен виплатити Товариству штраф у розмірі 28% від суми простроченого платежу (частини суми кредиту, визначеної Графіком платежів, та нарахованих процентів), за кожен факт такого прострочення. Згідно з п. 7.4. Договору, за порушення позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені Договором, кредитодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше 15% від суми простроченого платежу. За умовами вказаного договору, Договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс-повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки «підписати». Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 7044 (а.с. 29-зворот, 45). Даний Договір містить персональні дані відповідача, зокрема, її прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер картки платника податків, номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти - № [NUMBER] , а також адресу, номер телефону, електронну адресу відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Факт перерахування коштів відповідачу підтверджено інформацією, наданою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» 14 жовтня 2025 року вих. № 7/16576, згідно з якою 13 лютого 2025 року о 18:22 [PERSON] на банківську картку № [NUMBER] перераховані кошти у сумі 9 000,00 грн, номер транзакції: 1557923568 (а.с. 32). Зазначені реквізити банківської карти вказані у Договорі № 7080200225 від 13 лютого 2025 року. З інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» 16 березня 2026 року за вих.№20.1.0.0.0/7-260306/78682-БТ, на ім`я [PERSON] у Банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку за період з 13 лютого 2025 року по 14 лютого 2025 року були перераховані кошти у сумі 9 000,00 грн», на підтвердження чого надано Виписку по картковому рахунку. За такого, ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши відповідачу кредит. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором, щодо повернення суми позики та проценти за користування позикою не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами. Суд враховує, що на підставі рішення загальних зборів учасників відбулась зміна назви Товариства з «Іннова Фінанс» на «Іннова-Нова», у зв`язку із чим від 08 вересня 2025 року внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача (а.с. 31). Згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 26 вересня 2025 року виникла заборгованість, яка з урахуванням коштів, внесених відповідачем на погашення заборгованості, становить 20 623,50 грн, з яких: 9 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 623,50 грн заборгованість за процентами, які нараховані по 26 вересня 2025 року включно (а.с. 46-48). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки між сторонами існують договірні правовідносини щодо отримання кредиту, позичальником не виконані в повному обсязі зобов`язання перед кредитодавцем, кошти, отримані в кредит, в обумовлений строк відповідачем добровільно повернуті лише частково, то вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом є обґрунтованими. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову.

Outcome: approved