Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

26.02.2026 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір № 8902175. Згідно з умовами договору сума кредиту 5000 грн, кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 1% в день. 29.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 8902175, відповідно до якої сума кредиту 7000 грн, стандартна процентна ставка 1% в день. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача. Зазначає, що 24.12.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24122025/3, у відповідності до якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а «ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.12.2025 року до договору факторингу № 24122025/3 від 24.12.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 25500 гривень, з яких: 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8400 грн - сума заборгованості за відсотками, 10100 грн сума заборгованості за штрафними санкціями. Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором № 8902175 в сумі 25500 гривень. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором № 8902175 в розмірі 25500 грн та понесені судові витрати. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 02.03.2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Одночасно, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України за його зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомив, будь яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 8902175 в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором С7507 (а.с. 6-14). 29.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 8902175, в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором С8254 (а.с. 16, 17). За умовами кредитного договору № 8902175 та додаткової угоди ТОВ "Авентус Україна" надає [PERSON] кредит в розмірі 7000 гривень (п. 1.3 кредитного договору) строком на 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4 кредитного договору). За користування кредитом клієнт сплачує ТОВ " Авентус Україна" проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору. Згідно з умовами кредитного договору та додаткової угоди до неї орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 32076 грн. Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (п. 2.1 кредитного договору). Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох днів з моменту укладення цього договору. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступні календарні дні, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п. 1.4 договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується товариством в особистому кабінеті та / або направляється на електронну адресу споживача. У вказаному кредитному договорі, графіку платежів (Додатку №1 до вказаного договору) міститься позначення про його підписання відповідачем 28.03.2025 року електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С7507, та у додатковій угоді до кредитного договору міститься позначення про її підписання відповідачем 29.03.2025 року електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С8254. З боку кредитора договір підписано шляхом накладення аналогу власноручного підпису директора [PERSON] та відтиску печатки ТОВ «Авентус Україна», що відтворені засобами електронного копіювання. Відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ЕТ8966 (а.с.19-21). Згідно з листом ТОВ "Пейтек" від 31.12.2025 року № 20251231-1.1 підтверджено, що від ТОВ "Авентус Україна" 28.03.2025 року було перераховано кошти відповідачу в сумі 5000 грн на виконання умов договору (а.с. 30). Згідно з листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 29.12.2025 року № 2500 підтверджено, що від ТОВ "Авентус Україна" 29.03.2025 року було перераховано кошти відповідачу в сумі 2000 грн на виконання умов додаткової угоди (а.с. 29). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 8902175 від 28.03.2025 року, сформованим ТОВ "Авентус Україна", станом на 23.12.2025 заборгованість [PERSON] становить 25500 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 7000 грн, заборгованість за відсотками 8400 грн, заборгованість за штрафами 10100 грн (а.с. 31-36). 24.12.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 24122025/3, відповідно до якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 8902175 від 28.03.2025 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 37-41). Згідно з витягом з реєстру боржників від 24.12.2025 року, який є додатком до договору факторингу № 24122025/3, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 8902175 від 28.03.2025 року становить 25500 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000 грн, заборгованість за відсотками 8400 грн, заборгованість за штрафами 10100 грн (а.с. 44). З метою стягнення коштів за кредитним договором № 8902175 від 28.03.2025 року у примусовому порядку позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача. Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, суд вважає доведеним, що сторони узгодили розмір кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі [PERSON] для укладення договору про надання споживчого кредиту № 8902175 від 28.03.2025 року та додаткової угоди до нього від 29.03.2025 року на відповідних умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У свою чергу, спірним правочином передбачено розмір та порядок сплати відсотків за користування кредитом, який відповідачем не оспорювався та в судовому порядку не скасовувався повністю чи окремі його положення. Крім того, у суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором; стороною відповідача в ході розгляду справи такі розрахунки в жодній мірі не спростовані; клопотання про проведення судової економічної експертизи на їх (розрахунків) спростування [PERSON] в ході розгляду справи заявлено не було. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов в частині стягнення заборгованості за вищевказаним договором за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом у загальному розмірі 15400 грн підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій за кредитним договором, суд зазначає наступне. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і на даний час. Відповідно до положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)). Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи викладене та те, що штрафні санкції за спірним договором нараховані під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Таким чином, у період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), що встановлено пунктом 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022, який набрав чинності 17.03.2022. З урахуванням вище зазначеного, заборгованість за штрафними санкціями за кредитним договором, нарахована позивачем у розмірі 10100 грн, стягненню не підлягає. Враховуючи результат вирішення спору, оскільки позов задоволено частково,

Outcome: partial