Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

До Індустріального районного суду міста Дніпра звернувся представник Органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради з позовом до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У позові (з урахуванням уточнень) просили позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його дітей: -[PERSON] , [INFO] , -[PERSON] , [INFO] . Також представник позивача просила стягнути аліменти на кожну дитину у розмірі 1/6 (однієї шостої) частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підставою для позбавлення батьківських прав зазначено жорстоке поводження з дітьми, ухилення від виконання батьківських обов`язків. Зазначена справа протоколом автоматизованого розподілу судової справи була передана судді Недобитюк Н.В. для розгляду, ухвалою якої відкрите загальне позовне провадження. Інтереси позивача представляла Воднєва Наталія Вікторівна , начальник відділу правового забезпечення Лівобережної служби у справах дітей Дніпровської міської ради. Відповідач був присутній у одному судовому засіданні протягом розгляду справи у суді. Заперечував щодо позбавлення його батьківських прав. Надалі відповідач був представлений адвокатом Шамета Іриною Володимирівною, за дорученням для надання безоплатної вторинної правничої допомоги. Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву (вх. № 14.08.2025), у якому зазначив, що: «позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними». На його думку він «зарекомендував себе з гарної сторони», «розкаюється у скоєному злочині», «має бажання змінити своє ставлення до виховання сина та доньки у бік їх покращення». Також, у заяві від 03.09.2025 просив справу без його присутності не розглядати. Адвокат Шамета Ірина Володимирівна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 31.07.2020, серії ДП № 4888, адреса робочого місця: [ADDRESS] ), заперечувала щодо задоволення позовних вимог та 03.10.2025 надала суду письмове клопотання про зупинення провадження у справі. Клопотання мотивувала перебуванням відповідача у Збройних Силах України. До клопотання долучила оригінал Довідки від 02.10.2025 № 4046 за підписом ТВО начальника [INFO] [PERSON] . Не погоджуючись з зупиненням провадження представник позивача Воднєва Н.В. заявила клопотання про витребування інформації, зокрема від: Міністерства оборони України, ВЧ [NUMBER] , [INFO] . Ухвалою від 14.11.2025 була витребувана інформація щодо проходження відповідачем військової служби в лавах Збройних Сил України. З листа від 08.01.2026 № 175/1/103 за підписом [PERSON] - начальника [INFO] з`ясовано, що [PERSON] 11.09.2025 був призваний до ВЧ № [NUMBER] і був знятий з військового обліку згідно абзацу 3 пункту 2 частини 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». З листа від 10.12.2025 № 684/23265 від командира ВЧ [NUMBER] [PERSON] вбачається, що відповідно до наявних облікових даних у ВЧ [NUMBER] [PERSON] перебуває в списках осіб, які самовільно залишили військову частину на підставі доповіді командира ВЧ [NUMBER] від 18.11.2025. Отже, інформація про перебування [PERSON] у Збройних Силах України не підтверджена. За таких обставин розгляд справи був продовжений. [PERSON] був представлений адвокатом, обізнаний про наявність судової справи, про предмет та підстави позову, отже його право на доступ до суду не порушено. [PERSON] самостійно будь-які заяви, клопотання до суду не подавав, з матеріалами справи не знайомився. Водночас від представника позивача не надходила інформація, яка б свідчила про те, що відповідач цікавиться перебігом справи та протягом останніх місяців до ухвалення рішення цікавився дітьми, їх станом здоров`я, утриманням тощо. У судовому засіданні встановлено, що мати дітей - [PERSON] , [INFO] , після тривалого перебування у медичному закладі, померла. Смерть [PERSON] настала у період, який співпав з розглядом справи у суді. Згідно наявної у матеріалах справи Виписки від 08.10.2025 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № Е 8315, [PERSON] знаходилася на лікуванні у ВРІТ № 2 та ЦЦН КП «ДОКЛМ» ДОР з клінічним діагнозом (S06.7) закрита тяжка черепно-мозкова травма. Забій головного мозку ІІІ ст. Гостра субдуральна гематомка справа у стадії грубої клінічної декомпенсації. СПО (27.05.25): КПТ, видалення гострої субдуральної гематоми справа з 7 фрезьових отворів. СПО 10.06.25 нижня трахеостомія. Згідно зазначеної вище Виписки, [PERSON] «скарги не висловлює з-за тяжкості стану, порушення свідомості. Anamnesis morbi: обставини травми не відомі. Узята з квартири - спостерігалися судоми. Доставлена в КОШМД, звідти в ОЛМ. Страховий анамнез: цивільна. Status pr. communis: стан важкий». Актовий запис про смерть № 607 від 06.10.2025 вчинений Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Свідоцтво про смерть (видане вперше [PERSON] ) - серії [NUMBER] від 06.10.2025. Повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14.10.2025 видане бабусі дітей - [PERSON] , яка є матір`ю відповідача - [PERSON] . Згідно матеріалів справи сім`я у складі: [PERSON] (батько, відповідач), померлої [PERSON] (мати) та дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Представниками Управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради встановлено, що приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Бутова, буд. 153 перебуває у антисанітарному та аварійному стані. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] взято на облік, як дитину, яка зазнала фізичного насильства в сім`ї та як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Діти вилучалися з родини та були влаштовані до Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» Дніпровської міської ради. Сім`ї надавалася допомога Дніпровським міським центром соціальних служб. Дітьми тривалий час фактично опікувала бабуся [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Батько участі у вихованні та утриманні дітей не бере. Разом з тим, встановлено, що відповідач періодично по відношенню до дітей вчиняв домашнє насильство, за що притягався до відповідальності. 14.07.2024 [PERSON] був госпіталізований до відділення щелепно-лицьової хірургії медичного закладу з діагнозом: множинні поверхневі травми голови, забій ліворуч та праворуч ускладнений гематомою. У матеріалах справи наявна копія вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2025 року відносно [PERSON] , згідно якого відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та направлено для проходження програми для кривдників. У судовому засіданні досліджена інформація, яка надійшла від Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Дніпропетровській області від 17.12.2025 та 06.01.2026. Згідно інформації [PERSON] 26.04.2007 засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за частиною 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково. 06.12.2022 засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за частиною 1 ст. 122 КК України до 2 років обмеження волі. Звільнений від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком один рік. 30.01.2025 засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ст. 126-1 КК України до 240 годин громадських робіт. Направлений для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці. Крім того, надана інформація про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за: - частиною 1 ст. 126 КУпАП у 2017 році (двічі), - частиною 1 ст. 130 КУпАП у 2017 році, - частиною 1 ст. 173-2 КУпАП у 2020 році, - частиною 1 ст. 178 КУпАП у 2022 році, - ст. 185 КУпАП у 2022 році, - частиною 1 ст. 173-2 КУпАП у 2024 році, - частиною 2 ст. 173-2 КУпАП у 2024 році, - частиною 1 ст. 178 КУпАП у 2024 році, - ст. 183 КУпАП у 2024 році, - частиною 2 ст. 178 КУпАП у 2024 році. Інформація про сплату [PERSON] штрафів - відсутня. Також судом досліджений Висновок Органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [PERSON] . Згідно дослідженого Висновку батько не піклується про дітей, не дбає про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться станом здоров`я. У судовому засіданні у якості свідка була допитана бабуся [PERSON] , яка є матір`ю відповідача - [PERSON] . За її свідченнями з сином вона періодично спілкується у телефонному режимі, про поточне місце його перебування нічого сказати не змогла. [PERSON] розповіла, що діти раніше жили з нею, вона дбала про дітей. Про свого сина розповіла, що він не мав постійної роботи, його дохід був мінливий. Також не заперечувала, що відповідач застосовував фізичну силу до сина. Заслухавши думку представника позивача, детально ознайомившись з матеріалами справи суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач систематично жорстоко поводився з дітьми та ухилявся від виховання та утримання дітей. Загальна характеристика відповідача є негативною (численні притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності, відсутність постійного місця роботи та доходу/заробітку, самовільне залишення військової частини). У матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що відповідач став на шлях виправлення, цікавиться дітьми, бере участь у їх фізичному та духовному розвитку та матеріальному забезпеченні. За наведених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню у частині позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до дітей. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2, 3, 6 частини 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Неможливо позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших незалежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, суд дійшов до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей, є наслідком винної поведінки відповідача та підставою для позбавлення його батьківських прав. Згідно частини 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Ураховуючи викладене, вимоги позивача є допустимим та законним способом захисту порушених прав та інтересів дитини, оскільки в ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що відповідач по справі не займається вихованням дітей, повністю самоусунувся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до дітей будь-якої батьківської уваги та турботи, крім того жорстоко поводиться з сином, притягався до відповідальності за домашнє насильство. Таким чином, враховуючи перш за все інтереси дітей, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради до [PERSON] , у частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Водночас суд вважає обґрунтованою вимогу щодо стягнення з відповідача аліментів на кожну дитину у розмірі 1/6 (однієї шостої) частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до частини 3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Позивачем заявлена вимога про зобов`язання державного закладу, до якого буде влаштовано дітей, або його законного представника відкрити зазначений рахунок. Проте, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в цій частині та покласти обов`язок відкриття особистих рахунків безпосередньо на Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, який виступив позивачем у справі. Таке рішення обумовлене тим, що конкретний державний заклад, до якого будуть влаштовані діти, є наразі невизначеним і не є учасником цієї судової справи. Таким чином, зобов`язання Органу опіки забезпечує належну і безумовну реалізацію прав дітей на накопичення аліментів та виконання судового рішення. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов Органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради слід задовольнити частково. Розподіляючи судові витрати, суд виходить з того, що за частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп (1211 грн 20 коп х 2). На підставі викладеного,

Outcome: partial