Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

ТОВ «Міжнародний Альянс Захисту Кредиторів» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , третя особа АТ «Райффайзен Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/0273/82/0324262 від 12.06.2019 в розмірі 34449,74 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.06.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/0273/82/0324262, шляхом підписання власноручним підписом відповідача. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кредит у сумі 10000,00 грн. кредитного ліміту на поточний рахунок, з терміном виконання до 12.06.2023, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 45 % річних. Скориставшись кредитними коштами, відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 34449,74 грн., у тому числі: 12815,65 грн. - тіло кредиту, 21634,09 грн. -відсотки. 09.04.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір відступлення прав вимоги №114/2-31-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ТОВ «Фінансовій компанії «ЕЛ.ЕН.ГРУП» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № 010/0273/82/0324262 від 12.06.2019. 13.06.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» укладено договір відступлення прав вимоги № 13-06/24, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № 010/0273/82/0324262від 12.06.2019. 01.04.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ «Міжнародний Альянс Захисту Кредиторів» укладено договір відступлення прав вимоги № 010425, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» відступило ТОВ «Міжнародний Альянс Захисту Кредиторів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № 010/0273/82/0324262від 12.06.2019. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] не виконала свого зобов`язання з повернення кредитних коштів, оскільки після відступлення права грошової вимоги остання не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ані первісному кредитору, ані позивачу. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача відповідно до розрахунку заборгованості становить 34449,74 грн., в тому числі заборгованість по кредиту 12815,65 грн., заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 21634,09 грн. Ухвалою суду від 22 січня 2026 року відкрито спрощене провадження у даній справі. 22 січня 2026 року ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи, а відповідачу була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з доданими до неї документами. Також відповідачу судом був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка відсутня за зареєстрованою у встановленому порядку адресою проживання. Відзив на позов не подала. У відповідності до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 12.06.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/0273/82/0324262, шляхом підписання власноручним підписом відповідача, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок у сумі 10000,00 грн. на строк 48 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 45 % річних (а.с. 9, 10-11). Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» виконало свої зобов`язання згідно з кредитним договором та видало відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач не виконала свого обов`язку повернути кредит на умовах та в строки, визначені кредитним договором. 09.04.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-31-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» прийняло належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, у тому числі і до відповідача (а.с. 24-27). 13.06.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» було укладено договір відступлення права вимоги № 13-06/24, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, у тому числі і до відповідача (а.с. 28-32). 01.04.2025 між ТОВ «Сонаті» та ТОВ «Міжнародний Альянс Захисту Кредиторів» було укладено договір про відступлення права вимоги № 010425, відповідно до умов якого ТОВ «Сонаті» передало (відступило) ТОВ «Міжнародний Альянс Захисту Кредиторів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Міжнародний Альянс Захисту Кредиторів» прийняло належні ТОВ «Сонаті» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників для подальшого врегулювання простроченої заборгованості (а.с. 33-36). Як зазначено в реєстрі боржників № 2 до договору про відступлення права вимоги № 010425 від 01.04.2025, ТОВ «Міжнародний Альянс Захисту Кредиторів» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/0273/82/0324262 у сумі 34449,74 грн., з яких: 12815,65 грн. тіло кредиту, 21634,09 грн. відсотки. АТ «Райффайзен Банк» надано виписку про рух коштів по рахунку № [NUMBER] , які належать [PERSON] та розрахунок заборгованості станом на дату відступлення права вимоги за кредитним договором № 010/0273/82/0324262 від 12.06.2019, документи щодо відступлення права вимоги позичальника [PERSON] на нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «EЛ.EН.ГРУП». Таким чином, позивач наділений правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/0273/82/0324262 від 12.06.2019. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено статей 549, 611 Цивільного кодексу України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1088 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). А згідно приписів ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Крім того, у відповідності до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів є доведений. Таким чином, виходячи із вимог вищевказаних Законів, а також зважаючи на те, що відповідач не скористалася своїм правом подати відзив на позов та заперечити проти нього, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача на користь позивача в загальній сумі 34449,74 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених по справі судових витрат, то суд виходить із наступного. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір в сумі 3028,00 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8500,00 грн. Частинами 1 та 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, закон вимагає від суду дослідження питань розумності і справедливості цього виду судових витрат. Тому, враховуючи складність вказаної справи, - а саме, що це справа про стягнення заборгованості за кредитними договором, а тому не є складною, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого ним на виконання таких робіт, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження і адвокат не приймав безпосередню участь в судових засіданнях, а його участь фактично звелась лише до складання позовної заяви, а також, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. з урахуванням співмірності виконаних адвокатом робіт та заявленої суми до стягнення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 3028,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved