Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-05 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. В грудні 2026 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказує, що 05 лютого 2019 [PERSON] уклала з АТ «Ідея Банк» кредитний договір №С-607-006866-19-980. Між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 17.11.2023 укладено договір факторингу №17112023, згідно з умовами якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №17112023 від 17.11.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 16 304,69 грн, з яких: 6 296,03 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 008,66 грн- сума заборгованості за відсотками, у зв`язку з чим просив позов задовольнити. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 січня 2026 року відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом надсилання судових повісток за адресою реєстрації, які повернулись на адрес суду з відміткою «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ст. ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 05 лютого 2019 року [PERSON] уклала з АТ «Ідея Банк» кредитний договір № С-607-006866-19-980, згідно з умовами якого банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. Ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 7 000,00 грн та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку, про що буде повідомлено клієнта додатково. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором. В паспорті споживчого кредиту до договору № С-607-006866-19-980 від 05 лютого 2019 року вказано основні умови кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо. Такий підписаний [PERSON] , яка засвідчила про отримання та ознайомлення з умовами кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. З виписки по рахунку від 17.11.2023 вбачається, що [PERSON] користувалася кредитними коштами та частково погашала заборгованість. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором № С-607-006866-19-980 від 05 лютого 2019 року, загальна сума заборгованості становить 16 304,69 грн, з яких: 6 296,03 грн заборгованість за основним боргом, 10 008,66 грн заборгованість за нарахованими несплаченими процентами. Відповідно до договору факторингу №17112023 від 17.11.2023, АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з витягом з Реєстру боржників №2 до договору факторингу №17112023 від 17.11.2023 ТОВ "ФК "ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С-607-006866-19-980 від 05 лютого 2019 року в сумі 16 304, 69 грн, з яких: 6 296,03 грн заборгованість за основним боргом, 10 008,66 грн заборгованість за нарахованими несплаченими процентами. Норми права, які застосував суд. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідачки виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з нормами ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови договору та оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом встановлено сторонами не спростовано, що 05 лютого 2019 року [PERSON] уклала з АТ «Ідея Банк» кредитний договір № С-607-006866-19-980, згідно з умовами якого отримала кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. Ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 7 000,00 грн та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку, про що буде повідомлено клієнта додатково. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Надаючи оцінку аргументам сторін, суд зауважує, що відповідачка, підписавши договір про надання кредиту фактично висловила свою згоду з формою договору та його умовами. Однак, відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала. Відповідно до договору факторингу №17112023 від 17.11.2023, АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з витягом з Реєстру боржників №2 до договору факторингу №17112023 від 17.11.2023 ТОВ "ФК "ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на підставі кредитного договору № С-607-006866-19-980 від 05 лютого 2019 в сумі 16 304,69 грн, з яких: 6 296,03 грн заборгованість за основним боргом, 10 008,66 грн заборгованість за нарахованими несплаченими процентами. Наведені обставини та досліджені судом письмові докази дозволяють дійти обґрунтованого висновку, що відповідачка, уклавши кредитний договір і отримавши кредитні кошти у обумовленому розмірі, взяті на себе зобов`язання за цим договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем як новим кредитором. Підстав вважати, що нарахована сума заборгованості в частині тіла кредиту та відсотків не узгоджується з умовами договору та розрахована неправильно, суд не вбачає. Розмір заборгованості у цій частині стороною відповідача належними та допустимими доказами не спростовано, своїх розрахунків, відмінних від наявних у матеріалах справи, не наведено. Враховуючи наявні докази у матеріалах справи у своїй сукупності та зважаючи на те, що майнове право позивача порушене відповідачем, а відтак підлягає захисту, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у сумі 16 304,69 грн. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви, що складає 3 028,00 грн.

Outcome: approved