Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі прожили з 03 листопада 2009. У період перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . За період перебування у шлюбі з відповідачем вони побудували житловий будинок на земельній ділянці його батьків, але останні шість місяців проживають окремо, вона перейшла проживати до своїх батьків, а він до своїх, а на початку листопада 2025 року вона забрала дітей і вони проживають разом з нею у Чеській республіці. Відповідач раніше працював і вносив свій внесок у матеріальне забезпечення їх сім`ї, але останнім часом ніде не працює, став часто зловживати спиртними напоями, влаштовує з нею сварки, постійно погрожує, що забере дітей до себе, обмежить їй спілкування з дітьми і вона буде змушена з ним проживати разом. Ще на початку їх сімейного проживання між ними було взаємопорозуміння і повага один до одного, але протягом останніх двох років між ними все частіше стали виникати непорозуміння, сварки, відповідач перестав рахуватися з нею як з дружиною, став зловживати спиртними напоями, перестав забезпечувати матеріально їх сім`ю, через що вона була змушена залишити роботу і поїхати на заробітки за межі України. Між ними з відповідачем неодноразово відбувалися розмови, що у них різні погляди на сімейне життя, що їх шлюб є невдалим і що кращим буде як для кожного із них окремо, так і в інтересах дітей, щоб їх шлюб було розірвано. На даний час вона дійшла твердого переконання того, що їх сім`я розпалася безповоротно, збереження шлюбних відносин з відповідачем вже є неможливим, вони ще обоє молоді за віком і кожен із них може влаштувати своє особисте життя, створити сім`ю, але формальне перебування у шлюбних відносинах з відповідачем є і буде перешкодою у цьому. Тому просить шлюб розірвати. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась. Ухвалою Тячівського районного суду від 02 лютого 2026 року сторонам було надано строк для примирення та зупинено провадження в справі. Згідно статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 цього ж Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 56 СК України убачається, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 статті 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У пункті 10 постанови Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року роз`яснено, що передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Статтею 112 сімейного кодексу передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що позивач з відповідачем зареєстрували шлюб 03.11.2009 року в виконкомі Лопухівської сільської ради, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, актовий запис 29. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що сторони втратили почуття любові та поваги однин до одного. Це підтверджується тим, що вони спільно не проживають і не підтримують ніяких відносин. Ухвалою Тячівського районного суду від 25 лютого 2026 року сторонам було надано строк для примирення та зупинено провадження в справі, однак в наданий строк для примирення сторони не примирились. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сім`я розпалася остаточно, а цей шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам позивача. За таких обставин,

Outcome: approved