Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

2 лютого 2026 року представник позивача через електронний кабінет звернувся до суду із позовом, мотивувавши його тим, що 10 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №100163897, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 3000 грн з умовою сплати процентів за користування кредитом. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши кредитні кошти, натомість відповідач не виконала умови кредитного договору та кошти не повернула. 28 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т, згідно з яким до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Позивач вказує, що унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 10419,51 грн, з яких: 2790 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7059,51 грн - заборгованість за відсотками, 570 грн - заборгованість за комісією. Окрім заборгованості позивач просив стягнути із відповідача судові витрати -сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження, яка була направлена за адресою реєстрації місця проживання, отримала 24 лютого 2025 року. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надала. Від сторін до суду не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. 10 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №100163897, умовами якого передбачено надання відповідачу кредиту в сумі 3000 грн строком на 105 днів з 10 жовтня 2023 року зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом. Даний договір підписаний електронними підписами з одноразовим ідентифікатором. Згідно з пунктом 1.4. договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 25 жовтня 2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 23 січня 2024 року (останнього дня строку кредитування). Відповідно до пункту 1.5.1. договору комісія за надання кредиту - 570 грн, яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до пункту 1.5.2. договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1125 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Відповідно до пункту 1.5.3. договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 9450 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до пункту 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER]. Згідно з пунктом 3.3.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. цього договору. Згідно з пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з пунктом 7.1. цей договір (з додатками №1, №2 №3, №4 та Правилами) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1. договору. Строк дії цього договору складає період, що починається з моменту цього укладення і закінчується в останній день строку кредитування (дату остаточного погашення заборгованості), згідно п. 1.3, п. 1.4 договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього договору кредитні кошти не будуть відправлені кредитодавцем та/або не будуть отримані позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням у особистому кабінеті (а.с. 6-11). Додатком № 1 до договору про споживчий кредит №100163897 від 10 жовтня 2023 року є графік платежів, згідно з яким до сплати 23 січня 2024 року визначено 14145 грн, з яких 3000 грн сума кредиту, 10575 грн - проценти за користування кредитом, 570 грн - комісія за надання кредиту (а.с. 11 зворот). Додатком № 2 до договору про споживчий кредит №100163897 від 10 жовтня 2023 року є паспорт споживчого кредиту, яким визначено інформацію щодо умов кредитування (а.с. 12-13). Додатком № 3 до договору про споживчий кредит №100163897 від 10 жовтня 2023 року є заява на отримання кредиту, якою [PERSON] звертається до позивача з проханням надати їй кредит на визначених умовах (а.с. 14). Також в матеріалах справи міститься анкета-заява на кредит №100163897 від 10 жовтня 2023 року, позичальником в якій зазначено [PERSON] та рішення ТОВ «Мілоан» про погодження умов кредитування по заяві №100163897 (а.с. 15 зворот - 16). Згідно з платіжним дорученням №74176014 від 10 жовтня 2023 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок відповідача [PERSON] 3000 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 100163897 (а.с. 16 зворот). Відповідно до інформації №20.1.0.0/7-260306/55381-БТ від 10 березня 2026 року, наданої АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , 10 жовтня 2023 року на карту № [NUMBER] зараховано грошові кошти у сумі 3000 грн (а.с. 53-54). Із довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «Мілоан», вбачається, що із [PERSON] , 10 жовтня 2023 року укладено договір №1001638973, який підписано із застосуванням одноразового ідентифікатору 559375, що 10 жовтня 2023 року надіслано на мобільний телефон [NUMBER] (а.с. 15). 28 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» належне йому право вимоги до [PERSON] по кредитному договору №1001638973 від 10 жовтня 2023 року (а.с. 18 зворот - 23). Права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1. договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (п. 6.2.3). З копії платіжної інструкції №75540 від 28 лютого 2024 року вбачається, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» 2240601,68 грн плати за відступлення права вимоги згідно договору відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28 лютого 2024 року (а.с. 28). На підтвердження обставин переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором №1001638973 від 10 жовтня 2023 року від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надано витяг з реєстру боржників, відповідно до якого загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) становить 10419,51 грн, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 2790 грн, заборгованість по процентам - 7059,51 грн, заборгованість по комісії - 570 грн (а.с. 28 зворот). ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на адресу боржника [PERSON] направлялася претензія від 29 грудня 2025 року з вимогою виконання зобов`язання за кредитним договором №1001638973 від 10 жовтня 2023 року (а.с. 29). Відповідно до виписки з особового рахунку за період з 10 жовтня 2023 року по 28 лютого 2024 року станом на 5 січня 2026 року нараховано 10419,51 грн боргу, з яких 2790 грн - борг по тілу кредиту, 7059,51 грн - по процентах, 570 грн - по комісії (а.с. 18). При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Докази прав нового кредитора у зобов`язанні передбачені статтею 517 ЦК України, згідно якої первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі статтями 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Висновки суду по суті спору. Судом установлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язалася повернути позику, відсотки та комісію за користування нею, однак свого зобов`язання вчасно не виконала, позику не повернула, нараховані відсотки, комісію не сплатила. Надалі на підставі укладеного договору факторингу право вимоги про повернення коштів, отриманих в кредит, перейшло до позивача. Оскільки умови кредитного договору відповідач не виконала своєчасно і належним чином, то суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити та стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Нарахування відсотків було здійснене в межах дії договору з урахуванням пролонгації відповідно до п. 2.3.1 договору. Комісія за надання кредиту в сумі 570 грн була погоджена сторонами і передбачалась пунктом 1.5.1. договору. Розподіл судових витрат по справі. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до частин 1 - 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано: копію договору про надання правової допомоги №0107 від 1 липня 2025 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», детальним описом наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 5 січня 2026 року, актом №Д/13670 від 5 січня 2026 року (а.с. 31-32). Беручи до уваги складність справи, яка є справою не значної складності, обсяг виконаних адвокатом робіт по підготовці позову та процесуальних документів, ціну позову та значення справи для сторін, задоволення позовних вимог, враховуючи при визначенні суми відшкодування реальність адвокатських витрат (дійсність та необхідність), розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити заявлений позивачем розмір цих витрат та стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved