Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

16 лютого 2026 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Дукін С.В., звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований виконавчим комітетом Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 8. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 листопада 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеській області, про що складений відповідний актовий запис № 8. Від шлюбу подружжя дітей не має. У зв`язку з виникненням непорозумінь між сторонами з 2013 року вони проживають окремо, стосунки, як подружжя не підтримують, спільне господарство не ведуть, сумісне життя збереження сім`ї стали неможливим тому, що вони втратили почуття кохання одне до одного. Шлюб розривається вперше, спір щодо поділу сумісного майна відсутній. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач уникає можливості розірвати шлюб у добровільному порядку, позивачка просить не надавати сторонам строк на примирення, а шлюб з [PERSON] розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 16 лютого 2026 року зазначену справу передано на розгляд судді Дем`яновій О.А. Ухвалою судді від 24 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та її призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Позивачка повідомлена про розгляд справи належним чином. У прохальній частині позову представник позивачки просив розглядати справу у його відсутність на відсутність позивачки у порядку спрощеного провадження. Не заперечував щодо ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. За загальним правилом (частина 1статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 26 листопада 2003 року виконавчим комітетом Глибоківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис №8. 09 грудня 2025 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7). Відомості про наявність у подружжя неповнолітніх дітей матеріали справи не містять. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, клопотання про надання строку на примирення не заявлено, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3,4 ст.56 СК України). За змістом ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 С Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, клопотання про надання строку на примирення сторонами не заявлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб між нею та [PERSON] необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище « [PERSON] » про що вона зазначила у своєму позові. Виходячи із положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд має вирішити питання про стягнення судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачкою при зверненні до суду з відповідним позовом, не заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача судового збору, суд залишає сплачений судовий збір, за рахунок позивачки.

Outcome: approved