Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

1.Описова частина [PERSON] (надалі за текстом також - позивач), в інтересах якої діє представник - адвокат Бойкініч Роман Сергійович, звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (надалі за текстом також - відповідач), треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков Олександр Олександрович з такими позовними вимогами: -визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 15.06.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі №19487. 1.1. Стислий виклад позиції позивача Позивач вважає, що виконавчий напис №19487, вчинений 15.06.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки, Заява №008-28674-181113 від 18.11.2013, згідно якої позивач уклала кредитний договір із ПАТ «Дельта Банк», нотаріально не посвідчувалася, будь-які інші кредитні договори між позивачем та АТ «Дельта Банк» не укладалися і в матеріалах виконавчого провадження відсутні, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушеннями вимог п.2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки письмових вимог від приватного нотаріуса на адресу позивача не надходило. Приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалась належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню чим порушила положення Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. 27.09.2022 згідно Наказу Міністерства юстиції №4085/5 свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] було анульоване у зв`язку із неоднаразовим вчиненням нею порушень. 1.2. Стислий виклад позиції учасників справи Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав, водночас, 04.11.2025 надав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Треті особи пояснень щодо позову не подавали. 1.3.Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2025 головуючим суддею у справі визначений суддя Чекулаєв С.О. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.05.2025 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 14.10.2025. 14.10.2025 підготовче провадження у справі закрите та призначено справу до розгляду по суті на 23.12.2025. 23.12.2025 судове засідання відкладено на 25.03.2026. У судове засідання 25.03.2026 з`явився представник позивача - адвокат Бойкініч Роман Сергійович. Інші учасника справи про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, заяв та або клопотань до суду не подавали. 2.Мотивувальна частина 2.1.Фактичні обставини, встановлені судом 18.11.2013 [PERSON] , шляхом підписання Заяви №008-28674-181113 уклала із Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» кредитний договір, згідно умов якого отримала кредит у формі кредитної лінії розміром 10 000,00 гривень, строком користування 364 календарні дні. 15.06.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис №19487 згідно якого запропоновано звернути стягнення з [PERSON] ( [INFO] ) на користь нового кредитора, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», заборгованості за кредитним договором №008-28674-181113 від 18.11.2013 у загальному розмірі 11 769,77 гривень. У вказаному виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 06.07.2020 по 07.04.2021; сума заборгованості становить 10 570,00 гривень та складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 582,00 гривень та простроченої заборгованості по несплаті процентів у розмірі 2 988,00 гривень. 12.01.2022 згідно постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича відкрито виконавче провадження [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованості у розмірі 11 769,77 гривень. Згідно Інформації про виконавче провадження (дата отримання 27.04.2025) виконавче провадження [NUMBER] є відкритим. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 27.09.2022 №4085/5 свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю видане Міністерством юстиції України 17.10.1994 за №1466 на ім`я [PERSON] анульоване. 2.2. Застосовані норми права Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1. та 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів визначені нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові Верховного суду України від 05.07.2017 № 754/9711/14-ц зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. 2.3. Мотиви, з яких виходить суд З наданої суду позовної заяви вбачається, що позивач з наявністю у нього заборгованості перед кредитором не згоден. При цьому нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. У вчиненому спірному виконавчому написі не вказано на підставі яких документів останній було вчинено. За таких обставин, між сторонами існував та існує не вирішений судом спір щодо наявної заборгованості. Суд звертає увагу на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом на підставі письмового кредитного договору, у формі Заяви №008-28674-181113 від 18.11.2013, що не був посвідчений нотаріально. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При цьому, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З матеріалів справи вбачається, що у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 3. Висновки суду Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних та достатніх документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості позивача. Так, стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження подання нотаріусу документів, передбачених законом, які б давали можливість вчинити виконавчий напис у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, її розміру, отримання позивачем вимоги відповідача, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає, що в судовому засіданні 25.03.2026, до закінчення судових дебатів, представник позивача, відповідно до положень статті 246 ЦПК України заявив про необхідність вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved