Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

19 лютого 2026 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що він з 17 травня 2002 року перебуває з відповідачкою у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Клюської сільської ради Турійського району Волинської області, актовий запис за № 2. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] народилася, та [PERSON] , [INFO] . Вказуючи, що подружні відносини між ними фактично припинені, їхній шлюб існує лише формально, просив шлюб розірвати. Позивач та його представниця у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені (а. с. 25, 26), 25 лютого 2026 року представниця позивача подала до суду письмову заяву, в якій просила шлюб розірвати та розглядати справу без її участі та за відсутності позивача (а. с. 28). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 27), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 26 березня 2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною першою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 17 травня 2002 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Клюської сільської ради Турійського району Волинської області, актовий запис за № 8 (а. с. 6-7). Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] народилася, та [PERSON] , [INFO] (а. с. 8-9, 10-11). Позивач та відповідачка подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1064 гривень 96 копійок. На підставі викладеного, статей 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved