Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Сутність заявлених до суду вимог У лютому 2026 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду через систему «Електронний суд» з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 20 вересня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання споживчого кредиту №2949004, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 15000 грн 00 коп. на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а відповідач у порушення своїх зобов`язань своєчасно не погасив заборгованість відповідно до умов договору. У наступному 26 травня 2021 року укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Авентус Україна», зокрема і до [PERSON] за кредитним договором №2949004 від 20 вересня 2020 року. Зазначало, що станом на день подання позову заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитами не сплачуються. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань у відповідача утворилась загальна сума заборгованості за кредитним договором №2949004 від 20 вересня 2020 року у розмірі 49200 грн 00 коп, яка складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) у розмірі 15000 грн 00 коп, суми заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 34200 грн 00 коп., яку разом із судовим збором у розмірі 2662 грн 40 коп та витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп товариство просило суд стягнути з відповідача. Позиція позивача, відповідача по даній справі Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.1 ч.7 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника товариства та незаперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася, судом вжито заходів для її повідомлення про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання з дотриманням вимог статей 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштове повідомлення № R067109080931 з довідкою УДППЗ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою». Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою судді місцевого суду від 19 лютого 2026 року даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 16 березня 2026 року о 10 год 30 хв. 16 березня 2026 року розгляд справи відкладено до 01 квітня 2026 року у зв`язку з неявкою відповідачки вперше до суду без повідомлення причин такої неявки. 01 квітня 2026 року спір вирішено по суті з ухваленням заочного рішення по справі за згодою позивача. Установлені судом фактичні обставини даної справи 20 вересня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2949004, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачці кредит у розмірі 15000 грн 00 коп, строком на 30 днів, зі сплатою процентів за зниженою процентною ставкою 1,43 % в день, яка застосовується у межах строку надання кредиту 30 днів (без пролонгації), якщо в цей строк споживач здійснив повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку або за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день, яка застосовується в межах строку надання кредиту 30 днів, якщо споживач не виконав умови договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом, та у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів, тип кредиту - кредит, тип процентної ставки - фіксована, мета оотримання кредиту - споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п.2.1 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Договір був підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.12-19,22-25). Із копії паспорта споживчого кредиту вбачається, що [PERSON] , підписавши його електронним підписом, підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.20-21). Із довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «Авентус Україна» вбачаються ті обставини, що із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , 20 вересня 2020 року укладено договір №2949004, який підписано із застосуванням одноразового ідентифікатору C543913, який 20 вересня 2020 року надіслано на мобільний телефон № [NUMBER] (а.с.26). 20 вересня 2020 року на виконання договору про переказ коштів №ВП-200417 від 20 квітня 2017 року укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вей Фор Пей», останнє успішно перерахувало кошти у розмірі 15000 грн 00 коп на платіжну картку клієнта від ТОВ «Авентус Україна» на картку позичальника № [NUMBER] (а.с.26 зворотна сторона-27). Відповідно до наданого ТОВ «Авентус Україна» розрахунку заборгованості по договору №2949004 від 20 вересня 2020 року за період з 20 вересня 2020 року по 25 травня 2021 року, за [PERSON] станом на 25 травня 2021 року непогашений залишок заборгованості складає 49200 грн 00 коп, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) у розмірі 15000 грн 00 коп, сума заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 34200 грн 00 коп. (а.с.27 зворотна сторона-32). 26 травня 2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021, за яким ТОВ «Авентус Україна» відступило права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Авентус Україна». Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021 від 26 травня 2021 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 49200 грн 00 коп, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) у розмірі 15000 грн 00 коп, сума заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 34200 грн 00 коп (а.с.33-38). Також на адресу відповідача була направлена досудова вимога, відповідно до якої запропоновано добровільно погасити заборгованість у розмірі 49200 грн 00 коп (а.с.39). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.ст.526,530 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки суду по суті заявлених вимог За встановлених обставин справи суд уважає, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст.509, 526, 547, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, нормами законодавства про електронну комерцію та Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі прострочення відповідачем повернення чергової частини кредитних коштів позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилися, та сплати процентів, належні йому відповідно до умов договору. За невиконання зобов`язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] ініціювала укладання договору про надання споживчого кредииту, звернулася до ТОВ «Авентус Україна», зазначила бажаний розмір кредиту, надала необхідні для укладення договору особисті дані, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, номер мобільного телефону (а.с.22-25). Договір про надання споживчого кредиту, графік платежів та паспорт споживчого кредиту підписані електронним підписом відповідачки шляхом використання одноразового ідентифікатора, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, уклавши його відповідно до вимог закону. Із наданих позивачем суду розрахунків вбачається неповне повернення відповідачкою отриманих кредитних коштів та процентів за їх користування у строки визначені електронним кредитним договором, тому суд уважає, що підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом на користь позивача (нового кредитора за договором відступлення права вимоги). Розрахунки суми заборгованості відповідають умовам кредитних договорів, докази зворотнього у суду відсутні. Також судом ураховується той факт, що ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021 від 26 травня 2021 року відступлено право вимоги щодо відповідачки на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 та ст. 513 ЦК України. Розподіл судових витрат по справі Із матеріалів справи убачається подання позовної заяви через систему «Електронний суд» та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2662 грн 40 коп. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Суд, ураховуючи повне задоволення заявленого позову уважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача 2662 грн 40 коп повернення сплаченого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судового збору при його зверненні до суду з даним позовом. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування, представником позивача надано: договір про надання правової допомоги №0107 від 01 липня 2025 року адвокатським об`єднанням «Апологет» ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», акту №190 про надання послуг правової допомоги від 13 лютого 2026 року АО «Апологет» ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» із детальним описом робіт (наданих послуг) на суму 8000 грн 00 коп, ордер про надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» від 02 липня 2025 року (а.с.40 зворотна сторона-43). При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд ураховує те, що дана справа не є складною за предметом та підставою позову, у ній представник позивача підготував і подав позов до суду, не приймаючи участі у судових засіданнях, надав юридичну консультацію позивачу, отримавши нього відповідні документи, у даній категорії спорів сформована усталена судова практика, обсяг наданих правових послуг як за своїм змістом та тривалістю не є значним, певне значення даної справи для позивача, яке пов`язується із стягненням із відповідача належних позивачу грошових коштів. Разом із цим, суд, практично застосовує норму ч.3 ст.141 ЦПК України, якою визначені критерії,

Outcome: approved