Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

22.07.2025 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь, як на повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви 22.07.2025 і до закінчення навчання 30.06.2028. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач [PERSON] є його батьком. Відповідно до доданої копії виконавчого листа від 08.11.2012, виданого Московським районним судом м. Харкова у справі № 2027/7728/2/2027/3453/2012, суд вирішив стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 400 грн. на кожну дитину, щомісячно до їх повноліття починаючи з 04 травня 2012 року. У зв`язку з досягненням його старшим братом, [PERSON] , [INFO] повноліття, за його позовом, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 року у справі № 643/6287/24 вирішено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, починаючи з 12.06.2024 і до закінчення [PERSON] навчання 30.06.2025. Відповідно до доданої копії довідки КНЕУ ім. Вадима Гетьмана № 0299 від 02.07.2025, він є студентом 1 курсу факультету маркетингу КНЕУ ім. Вадима Гетьмана, денна форма навчання. Дата закінчення університету 30.06.2028. 20.06.2025 йому виповнилось 18 років і обов`язок відповідача щодо сплати на нього аліментів за вищевказаним рішенням суду припинився. Навчання на денній формі не дає йому можливості влаштуватись на постійну роботу та в повній мірі забезпечувати себе матеріально. Мати позивача, теж не має можливості забезпечувати його матеріально в повній мірі, оскільки, сама не має постійної роботи та має тимчасові підробітки. Батько ухиляється від участі в матеріальній допомозі позивачу на період навчання, хоча може це робити, бо не має протипоказань до працевлаштування та припинився його обов`язок, згідно з вказаним рішення суду, виплачувати аліменти старшому сину [PERSON] , дітей від інших шлюбів не має. Вважає, що він має право вимагати від батька участі в його матеріальному утриманні, у зв`язку з навчанням на бюджетній денній формі у вказаному ВНЗ. Вважає, що можливість надавати матеріальну допомогу законодавство пов`язує в першу чергу з станом здоров`я працювати та наявність статків. Відповідно доданої копії довідки Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач являється власником 1/2 частини квартири. Враховуючи вищевикладене, вважає за доцільне просити суд стягнути з відповідача аліменти на його матеріальне утримання в розмірі 1/5 частини всіх його доходів, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для людини відповідного віку, починаючи з 22.07.2025 до досягнення ним 23 річного віку, але не пізніше дати закінчення навчання відповідного рівня вищої освіти. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 28.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити [PERSON] в задоволенні позову про стягнення аліментів. В обґрунтування посилався на наступне. Починаючи з 09.09.2024 року та по теперішній час він безперервно перебуває на військовій службі в Збройних Силах України та фактично не проживає у місті Харків та Харківській області. Відповідач категорично не погоджується із заявленими до нього вимогами, вважає, що позивачем не надано жодного належного доказу, що підтверджує наявність у позивача підстав для звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів. Із змісту позовної заяви вбачається, що наведені позивачем доводи є необґрунтованими та не відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку із чим немає жодних правових підстав для задоволення судом даного позову. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що навчання на денній формі не дає йому можливості влаштуватись на постійну роботу та в повній мірі забезпечувати себе матеріально. Також, позивачем було зазначено, що його мати [PERSON] теж не має можливості забезпечувати його матеріально в повній мірі, оскільки, сама не має постійної роботи та має тимчасові підробітки. Позивачем в якості обґрунтування позовних вимог також було заявлено, що у відповідача у власності знаходиться 1/2 частини квартири. Беручи до уваги вищезазначені обставини, позивач дійшов висновку, що заявлені до відповідача позовні вимоги є доцільними та аргументованими. Так, відповідно до наданих до позовної заяви доказів, позивач [PERSON] народився [INFO] , тобто на поточний час йому виповнилось 18 років, проте він ще не досяг 23-річного віку. Відповідно до доданої до позовної заяви копії довідки Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана № 0299 від 02.07.2025 [PERSON] є студентом 1 курсу факультету маркетингу денної форми навчання. Дата закінчення університету 30.06.2028. Разом з тим, позивачем жодним чином не доведено, що існують такі обов`язкові обставини, як: потреба позивача у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі; наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) (згідно з вимогами п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 ). У позовній заяві позивачем зазначений лише сам факт того, що він є студентом вищого навчального закладу та навчається на денній формі навчання, у зв`язку із чим не має можливості влаштуватись на постійну роботу та в повній мірі забезпечувати себе матеріально. Як вбачається із змісту позовної заяви позивачем не надано суду жодного доказу того, що він дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням. Також, позивачем не наведено жодного обґрунтування та підтвердження його щомісячних витрат, пов`язаних із навчанням, а саме: вартості навчання, якщо воно є платним, вартості підручників, вартості проїзду до навчального закладу, вартості проживання за місцем його знаходження в гуртожитку або вартості оренди житла. Також, позивачем не надано інформації щодо того, чи отримує він стипендію в університеті. З огляду на вказане, відсутня обов`язкова умова, за наявності якої суд має правові підстави ухвалити рішення щодо стягнення на користь позивача аліментів з його батька [PERSON] . Вимагаючи стягнути з відповідача на свою користь 1/5 від всіх його доходів, позивач всупереч вимогам чинного законодавства та вищенаведеній позиції Верховного Суду жодним чином не обґрунтував, яку саме суму щомісяця він потребує на забезпечення своїх базових потреб. На підтвердження наявності у відповідача можливості утримувати позивача на період його навчання в якості додатку до позовної заяви до суду було надано інформаційну довідку за № 367034856 від 22.02.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно якій відповідачу на праві власності належить 1/2 частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, згідно з цієї ж довідки, інша половина вказаної квартири належить на праві власності колишній дружині відповідача і, відповідно, матері позивача [PERSON] . Вказуючи в позовній заяві на той факт, що мати позивача не має можливості забезпечувати його матеріально в повній мірі, оскільки сама не має постійної роботи та має лише тимчасові підробітки, позивач вкотре жодним належним доказом цей факт не підтвердив. Разом з тим згідно з витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів мати Позивача [PERSON] є власником транспортного засобу RENAULT MEGANE, 2009 року випуску, дата реєстрації 22.10.2020. В свою чергу, у власності відповідача відсутній будь-який транспортний засіб. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд має брати до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Адже обов`язок утримувати повнолітню дитину-студента не повинен ставити самих батьків у надзвичайно важке становище. На утриманні відповідача перебувають його непрацездатні батьки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є пенсіонерами, перебувають на обліку в Київському об`єднаному управлінні ПФУ м. Харкова в Харківській обл. та отримують мінімальну пенсію за віком. За останні кілька місяців розмір щомісячних пенсійних виплат батьків дорівнює 3038.00 грн., яких не вистачає навіть на купівлю продуктів харчування. Окрім вказаного, батьки відповідача є внутрішньо переміщеними особами, у зв`язку із чим потребують допомоги сина в оплаті оренди житла та оплаті комунальних платежів, які їм щомісяця здійснює відповідач. Мати відповідача [PERSON] має проблеми зі здоров`ям та для неї фінансова допомога сина є життєво необхідною, оскільки для підтримки свого здоров`я в задовільному стані вона постійно потребує певні лікарські засоби, систематичне проходження лікування в стаціонарі медичного закладу та проведення періодичних діагностичних обстежень. Системний аналіз вищенаведених норм права дає підстави стверджувати, що право повнолітньої особи, яка продовжує навчання, на отримання аліментів від одного з батьків не є абсолютним та для його реалізації наявність обов`язкових обставин, що дають право на отримання аліментів, має бути доведена належним чином та у суворій відповідності до вимог чинного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не було доведено наявність у нього передбаченого законом обов`язкового переліку законних підстав на стягнення з відповідача на його користь аліментів на період навчання, а отже і відсутні підстави для задоволення судом заявлених позивачем вимог. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Оскільки позивач жодним належним чином не довів наявність сукупності обов`язкових умов, які дають йому право вимоги до відповідача щодо стягнення з останнього аліментів на свою користь на час навчання в університеті - позовні вимоги, заявлені [PERSON] до [PERSON] , не підлягають задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . (а.с. 4) Згідно з довідкою Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана № 0299 від 02 липня 2025, [PERSON] є студентом 1 курсу факультету маркетингу навчається на денній формі навчання. Час закінчення університету 30 червня 2028 (а.с. 5) Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України, передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця на період навчання в Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана, починаючи з 22.07.2025, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. В іншій частині в задоволенні позовних вимог суд відмовляє за їх необґрунтованістю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави. Згідно з п.1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial