Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Представник позивача Романенко М.Е. звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 17.05.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір про надання фінансового кредиту №884637, який був підписаний електронним підписом позичальника. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору та перерахував відповідачу безготівковим шляхом кошти в розмірі 4500,00 грн., проте відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. 12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (ТОВ «Він Фінанс), було укладено договір факторингу №1, у відповідності до якого первісний кредитор відступив право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. 25.07.2024 року відповідно до протоколу загальних зборів №1706 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс». Відповідно ТОВ «Він Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15975,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 4500,00 грн., заборгованість за процентами 2430,00 грн., заборгованість за пенею та штрафами 2160,00 грн. Крім того, просить стягнути нараховані 3% річних 1918,31 грн., інфляційні збитки 8333,42 грн. Загальний розмір заборгованості за договором №884637 від 17.05.2019 року становить: 26226,73 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №884637 від 17.05.2019 року у розмірі 26226,73 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.05.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено в електронній формі договір №884637 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, який був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Однак, стороною позивача не надано суду підтвердження про отримання [PERSON] одноразового ідентифікатора. Згідно умов договору №884637 від 17.05.2019 року, ТОВ «Авентус Україна» надав [PERSON] позику в розмірі 4500,00 грн. на 30 днів, знижена процентна ставка становить 0,54 % від суми позики за кожен день користування позикою (197,10 % річних) у межах строку надання позики, стандартна процента ставка становить 1,80 % від суми позики за кожний день користування позикою (657,00 % річних). Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 116,20 % від суми позики (у процентному виразі) або 5 229,00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою - 16,20 % від суми позики (у процентному виразі) або 729,00 грн. (у грошовому виразі). Позика надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом. У випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф в розмірі 54,00 грн. за кожен день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення виконання зобов`язань за договором. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», які розміщені на сайті www.creditplus.ua. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно п. 3.1. Договору, сторони домовилися, що повернення Позики та сплата процентів за користування Позикою здійснюватимуться згідно Графіка платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Однак, з листа вих. № 5607-ВП від 22.05.2025 року від ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» неможливо встановити факт перерахування кредитних коштів відповідачу, оскільки в листі зазначено лише дату перерахування коштів, суму та неповний номер картки, на яку здійснювалось перерахування коштів, проте суду невідомо, яка картка належить відповідачу. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «Він Фінанс») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. 12.09.2019 року укладено додаткову угоду №25 та на виконання договору факторингу №1 від 12.04.2018 року підписано реєстр прав вимоги №25 від 12.09.2019 року. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», станом на дату відступлення права вимоги загальна заборгованість за кредитним договором №884637 від 17.05.2019 року становить 15975,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 4500,00 грн., заборгованість за процентами 9315,00 грн., заборгованість за пенею та штрафами 2160,00 грн. Відповідно до реєстру прав вимоги №25 від 12.09.2019 року до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «Він Фінанс») перейшло право вимоги до відповідача на суму 6930,00 грн., з яких: 4500,00 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 2430,00 грн. заборгованість за відсотками. 25.07.2024 року відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс». Згідно довідки № 84/25-АГ від 03.04.2025 року, підписаної директором та головним бухгалтером ТОВ «Авентус Україна», розрахунки за договором факторингу № 1 від 12.04.2018 року з усіма додатковими угодами до нього проведені у повному обсязі. Окрім того, стороною позивача заявлені вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., що підтверджується актами виконаних робіт, договором про правову допомогу, детальний описом виконаних робіт Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до положень ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). У статті 1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Як визначено статтею 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2021 у справі № 911/3185/20). Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Суд зазначає, що позивачем не доведено факт перерахування коштів первісним кредитором кредитних коштів [PERSON] , оскільки в листі вих. № 5607-ВП від 22.05.2025 року від ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» зазначено лише дату перерахування коштів, суму та неповний номер картки, на яку здійснювалось перерахування коштів, проте суду невідомо, яка саме картка належить відповідачу, оскільки номер картки відповідача не зазначено як в кредитному договорі таку і в додатках до нього. Також, слід зауважити, що представник відповідача не з`явився в судове засідання, скориставшись своїм правом, зазначивши в позовній заяві про розгляд справи без участі сторони позивача. Також, представником позивача не було заявлено будь-яких заяв та клопотань про витребування відповідних доказів, про підтвердження належності карткового рахунку відповідачу та підтвердження перерахування кредитних коштів. Крім того, суд зазначає, що сума заборгованості зазначена в реєстрі прав вимоги за договором факторингу та сума заборгованості, пред`явлена позивачем не співпадають, так згідно реєстру прав вимог №25 від 12.09.2019 року, до позивача перейшло право вимоги до відповідача на суму 6930,00 грн., а згідно з розрахунком заборгованості станом на дату відступлення права вимоги, заборгованість становить 15975,00 грн. Однак, відповідного та належного розрахунку, які б підтверджував дану різницю суду не надано. Також, до позовної заяви ТОВ «Він Фінанс» не додано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу, укладеним між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а саме відсутня належним чином завірена копія первинного платіжного документу (платіжної інструкції). Довідка № 84/25-АГ від 03 квітня 2025 року, підписана директором та головним бухгалтером ТОВ «Авентус Україна», за змістом якої розрахунки за договором факторингу № 1 від 12.04.2018 року з усіма додатковими угодами до нього проведені у повному обсязі, не є первинним документом, який є підставою для бухгалтерського обліку господарської операції відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Тому ця довідка не є належним доказом здійснення господарської операції - оплати за договором факторингу № 1 від 12.04.2018 року. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Окрім того, суд окремо зазначає, що позивачем заявлені вимоги про стягнення суми інфляції за період лютого 2019 року по лютий 2023 року 8333,42 грн., трьох відсотків річних за період з лютого 2019 року по лютий 2023 року 1918,31 грн. в порушення вимог п. 15, 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. З урахуванням вищезазначеного, оскільки позивачем не доведено факт перерахування кредитних коштів первісним кредитором відповідачу, та не підтверджено факт набуття у передбачений законом спосіб права вимоги за договором №884637 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 17.05.2019 року, в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за цим договором з відповідача [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. Враховуючи відмову у позові відсутні підстави для стягнення на користь позивача з відповідача в порядкуст.141 ЦПК України сплаченої позивачем суми судових витрат, яка складається із судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Outcome: dismissed