Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом стягнення аліментів на утримання дитини вказуючи, що 29.07.2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Лисянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 97. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . 05.02.2026 року рішенням Лисянського районного суду Черкаської області шлюб між позивачкою та [PERSON] був розірваний. На даний час відповідач не проживає разом із ними. Дочка проживають з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки із всіх видів заробітку, але не менше ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щомісячно з 09.03.2026 року до повноліття дитини. Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області від 10.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Суд , дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.10.2026 року, [PERSON] , народилася [INFO] , і її батьками є сторони у справі. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 51 Конституції України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини першої статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Відповідач не надав суду доказів того, що є підстави для звільнення його від обов`язку утримувати дитину. Відповідач також не надав доказів того, що розмір аліментів, які з нього просить стягнути позивач, є завеликим. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити позов, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини та встановити розмір аліментів у частці від заробітку. Оскільки обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, мінімальний розмір аліментів суд визначає не менше п`ятдссяти відсотків прожиткового мінімуму. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1331 грн 20 коп.

Outcome: approved