Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі позивач, ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду із позовом до [PERSON] (надалі [PERSON] , відповідачка, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11.01.2021-100006561 від 13.01.2021 у розмірі 14480,00 грн. та сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 13.01.2021 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 11.01.2021-100006561, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 8 000,00 грн., на строк 14 днів, з фіксованою процентною ставкою «Стандарт» у розмірі 2,5 % за 1 день/днів користування кредитом, яка застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків. Фіксована процентна ставка «Економ» - у розмірі 2 % за 1 день/днів користування кредитом, яка застосовується протягом первинного та пролонгованого строків. Згідно з п. 1.1 Договору кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1 Договору кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості , платності і поворотності. Пунктом 2.3 Договору встановлено, що надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Вказує, що відповідачкою 13.01.2021 електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 8000,00 грн., а отже акцептовано умови договору. Зазначає, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, однак відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим у неї станом на 14.04.2021 утворилася заборгованість у розмірі 14480,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000,00 грн., по процентам у розмірі 6480,00 грн. Враховуючи вищевикладене просить задоволити позов в повному обсязі. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Русину М.Г. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Винару Л.В. На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація стосовно зареєстрованого місця проживання відповідачки [PERSON] . Ухвалою суду від 12.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Викликано в судове засідання сторони по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 24.03.2026 представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розглядати справу за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр». Проти заочного розгляду справи представник позивача не заперечує. Відповідачка у судові засідання на розгляд справи 08.01.2026 та 24.03.2026 не з`явилася та не повідомила про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у встановленому законодавством порядку, шляхом направлення на її адресу судової повістки, що стверджується матеріалами справи. Заяву про відкладення розгляду справи та відзив на позов відповідачка до суду не надала. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, жодних заяв та клопотань до суду не надіслала та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В силу положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13.01.2021 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою [PERSON] укладений кредитний договір № 11.01.2021-100006561, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 13-22). Пропозицію про укладання кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), заявку, підтвердження укладання кредитного договору, паспорт споживчого кредиту - підписано відповідачкою одноразовим ідентифікатором N134. Відповідно до умов кредитного договору № 11.01.2021-100006561 від 13.01.2021 відповідачці надано кредит на наступних умовах: сума кредиту: 8000,00 грн.; строк, на який надається кредит 14 календарних днів з дати його надання; графік платежів : сума кредиту у розмірі 8000,00 грн. 00 коп. та проценти у розмірі 2240 грн. 00 коп. сплачуються до 26.01.2021. Фіксована процентна ставка «Економ» - у розмірі 2 % за 1 день/днів користування кредитом, яка застосовується протягом первинного та пролонгованого строків. Фіксована процентна ставка «Стандарт» - у розмірі 2,5 % за 1 день/днів користування кредитом, яка застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків. Неустойка: 160,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 881,64 % річних. Загальні витрати за кредитом становлять 2240 грн. 00 коп. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом ( у т.ч. кредиту, відсотки, комісії та інші платежі ), грн. : 24000 грн. 00 коп. Відповідачка погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Без реєстрації відповідачки на сайті ТОВ «Споживчий центр», без створення особистого кабінету, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без подання заявки на отримання кредитних коштів, кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений. Тому укладення кредитного договору відповідало внутрішній волі відповідачки. ТОВ «Споживчий центр» умови договору виконало, надавши відповідачці кредит у розмірі 8000,00 грн., що стверджується квитанцією про перерахунок коштів за № 352714427 від 13.01.2021 про перерахування коштів на платіжну картку клієнта № [NUMBER] у сумі 8 000,00 грн., з призначенням платежу - видача за договором № 11.01.2021-100006561 (а.с. 10). Перерахування коштів ТОВ «Споживчий центр» відповідачці [PERSON] також підтверджується наданою випискою по кредитному договору № 11.01.2021-100006561 (а.с.23-27). Згідно з довідкою - розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 11.01.2021-100006561 від 13.01.2021 відповідачка [PERSON] має заборгованість у розмірі 14480,00 грн., яка складається із: 8000,00 грн. - основний борг, 6480,00 грн. проценти (а.с.11). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд, перевіривши довідку - розрахунок, виписку по кредитному договору дійшов висновку, що позивачем підтверджено заборгованість відповідачки [PERSON] у розмірі 14480, 00 грн., яка складається із: 8000,00 грн. - основний борг, 6480,00 грн. - проценти, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За правилом частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжної інструкції № Ц000000361 від 09.01.2024 (а.с. 1) позивачем було сплачено 2422,40 грн. судового збору, які підлягають стягненню з відповідачки, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved