Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-01 00:00:00

Представник позивача Сечко С.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування, в якому просить стягнути з нього на користь позивача суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі: 74 629 (сімдесят чотири тисячі шістсот двадцять дев`ять) грн. 56 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. Свої вимоги мотивували тим, що 25.01.2025 року о 10 год. 30 хв. у м. Харкові по вул. Китаєнка, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ 110307», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля «Hyundai Accent», номерний знак [NUMBER] . Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, у зв`язку з чим позивачем - Моторним (транспортним) страховим бюро України - за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі. Загальний розмір понесених витрат становить 74 629 грн 56 коп., що підтверджується відповідними платіжними документами. Відповідно до вимог чинного законодавства, після здійснення такої виплати до позивача перейшло право зворотної (регресної) вимоги до відповідача як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму збитків. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.03.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував позивач, та що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.) Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, тому вирішив спір по суті за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Як встановив суд, 25.01.2025 року о 10 год. 30 хв. у м. Харкові по вул. Китаєнка, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ 110307», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Hyundai Accent», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який належить [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, тоді як цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Hyundai Accent» була застрахована (поліс № 223249198). 26.01.2025 року водій пошкодженого транспортного засобу звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а 07.02.2025 року - із заявою про виплату страхового відшкодування. Розмір відновлювального ремонту транспортного засобу визначено згідно зі звітом № 42 від 03 березня 2025 року з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, а також відповідно до наказу № 3.1/16399 від 23.05.2025 року та довідки № 1 від 14.05.2025 року. Загальний розмір витрат Моторного (транспортного) страхового бюро України становить 74 629 грн 56 коп. Вказана сума була виплачена, зокрема: 72 379 грн 56 коп. згідно з платіжною інструкцією № 16815 від 26.05.2025 року та 2250 грн 00 коп. згідно з платіжною інструкцією № 6008 від 07.03.2025 року. У частині першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. У статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до підпункту 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із пунктом 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок стягнення коштів, виплачених моторним (транспортним) бюро України на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. До страховика Моторного (транспортного) страхового бюро України, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Оскільки Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди потерпілому за відповідача, який спричинив ДТП та не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд висновує про задоволення позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача завданої шкоди в порядку регресу, яка складається із понесених витрат в сумі 74 629,56 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі статей 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

Outcome: approved