Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 369/8959/24 за вищевказаним позовом. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 04 березня 2026 року у задоволенні позовних вимог приватного підприємства «АГРОТРЕЙД ГРУПП» до Головного управління держпродспоживслужби в Київській області, [PERSON] про визнання недійсним договору, скасування реєстрації, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію машини, визнання права власності за набувальною давністю було відмовлено. 09 березня 2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] адвоката Криницької Наталії Віталіївни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яка відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25 березня 2026 року була передана для розгляду судді Фінагеєвій І.О. В обґрунтування поданої заяви представник відповідача зазначила, що у відзиві на позовну заяву [PERSON] було зроблено заяву, що ним буде подано до суду підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, які Відповідач-2 поніс у зв`язку з розглядом справі № 369/8959/24 в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 26 серпня 2022 року між [PERSON] (замовник за Договором) та Адвокатським об`єднанням «Новіков і Партнери» (виконавець за Договором) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 26/08-22 (далі Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець протягом дії даного договору приймає на себе зобов`язання надати замовнику за винагороду правову (правничу) допомогу з питань, що цікавлять замовника. Додатком № 1 до Договору визначено повноваження Виконавця. У підпункті 1.1 пункту 1 Протоколу погодження договірної ціни № 05/06 від 05 червня 2024 року (далі Протокол № 05/06), який є невід`ємною частиною Договору, сторони погодили, що правнича допомога, яка надається Виконавцем, включає: юридичний супровід та представництво інтересів Замовника в ході розгляду Києво-Святошинським районним судом Київської області справи № 369/8959/24 за позовом Приватного підприємства «АГРТРЕЙД ГРУПП» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області та [PERSON] про визнання недійсним договору, скасування реєстрації, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію машини, визнання права власності за набувальною давністю, що включає в себе (але не обмежується): вивчення матеріалів справи, зібрання та опрацювання доказів, підготовка та подання від імені Замовника відзиву на позовну заяву (а також вчинення пов`язаних з цим дій відправка кореспонденції іншим учасникам справи у разі потреби), підготовка та подання письмових пояснень по суті справи, заяв/клопотань процесуального характеру, участь представника (особисто або за допомогою системи відеоконференцзв`язку) у судових засіданнях, надання усних консультацій тощо. Відповідно до абзацу другого («а») підпункту 3.1 пункту 3 Протоколу № 05/06 Сторони домовились, що розмір винагороди Виконавця за надання правничої допомоги у обсязі, передбаченому підпунктом 1.1. пункту 1 цього Протоколу становить 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. У пункті 3.2 Протоколу № 05/06 сторони погодили, що Сума винагороди Виконавця, зазначена у підпункті 3.1. пункту 3 цього Протоколу, є фіксованою. Відповідно до пункту 3.2 Протоколу № 05/06 загальний обсяг наданої правничої допомоги, а також розмір винагороди Виконавця зазначається Виконавцем в Акті прийому наданої правничої допомоги після завершення надання послуг за цим Протоколом. Пунктом 3 Акту № 06/03 прийому наданої правничої допомоги від 06 березня 2026 року встановлено обсяг фактично наданої правничої допомоги. На підставі викладеного, представник відповідача просила суд ухвалити додаткове рішення у справі № 369/8959/24, яким вирішити питання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, понесених Відповідачем-2 у зв`язку з розглядом справи Києво-Святошинським районним судом Київської області, а саме: стягнути з Приватного підприємства «АГРОТРЕЙД ГРУПП» на користь [PERSON] , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. 18 березня 2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача приватного підприємства «АГРОТРЕЙД ГРУПП» адвоката Молявко Олесі Михайлівни надійшли заперечення, які були зареєстровані канцелярією суду 23 березня 2026 року за вхідним № 15759/26, у яких сторона позивача заперечує проти задоволення заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн. у зв`язку з неспівмірністю заявленого розміру зі складністю справи та відсутністю підтвердження здійснення оплати у зазначеному відповідачем розмірі. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Дослідивши матеріали справи, подану заяву про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 04 березня 2026 року у задоволенні позовних вимог приватного підприємства «АГРОТРЕЙД ГРУПП» до Головного управління держпродспоживслужби в Київській області, [PERSON] про визнання недійсним договору, скасування реєстрації, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію машини, визнання права власності за набувальною давністю було відмовлено. 09 березня 2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] адвоката Криницької Наталії Віталіївни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яка відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25 березня 2026 року була передана для розгляду судді Фінагеєвій І.О. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано наступні докази: копію Договору про надання правової (правничої) допомоги від 26 серпня 2022 року № 26/08-22 та копію Додатку № 1 до цього Договору; копію Протоколу № 05/06 від 05 червня 2024 року погодження договірної ціни до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 26 серпня 2022 року № 26/08-22; копію Акту № 06/03 від 06 березня 2026 року прийому наданої правничої допомоги згідно з Договором про надання правової (правничої) допомоги від 26 серпня 2022 року № 26/08-22; копію Рахунку-фактури № 06/03 від 06 березня 2026 року. Так, 26 серпня 2022 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Новіков і Партнери» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 26/08-22, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець протягом дії даного договору приймає на себе зобов`язання надати замовнику за винагороду правову (правничу) допомогу з питань, що цікавлять замовника. Додатком № 1 до Договору визначено повноваження Виконавця. У підпункті 1.1 пункту 1 Протоколу погодження договірної ціни № 05/06 від 05 червня 2024 року, який є невід`ємною частиною Договору, сторони погодили, що правнича допомога, яка надається Виконавцем, включає: юридичний супровід та представництво інтересів Замовника в ході розгляду Києво-Святошинським районним судом Київської області справи № 369/8959/24, що включає в себе (але не обмежується): вивчення матеріалів справи, зібрання та опрацювання доказів, підготовка та подання від імені Замовника відзиву на позовну заяву (а також вчинення пов`язаних з цим дій відправка кореспонденції іншим учасникам справи у разі потреби), підготовка та подання письмових пояснень по суті справи, заяв/клопотань процесуального характеру, участь представника (особисто або за допомогою системи відеоконференцзв`язку) у судових засіданнях, надання усних консультацій тощо. Відповідно до абзацу другого («а») підпункту 3.1 пункту 3 Протоколу № 05/06 Сторони домовились, що розмір винагороди Виконавця за надання правничої допомоги у обсязі, передбаченому підпунктом 1.1. пункту 1 цього Протоколу становить 50 000 грн 00 коп. У пункті 3.2 Протоколу № 05/06 сторони погодили, що Сума винагороди Виконавця, зазначена у підпункті 3.1. пункту 3 цього Протоколу, є фіксованою. Відповідно до пункту 3.2 Протоколу № 05/06 загальний обсяг наданої правничої допомоги, а також розмір винагороди Виконавця зазначається Виконавцем в Акті прийому наданої правничої допомоги після завершення надання послуг за цим Протоколом. Пунктом 3 Акту № 06/03 прийому наданої правничої допомоги від 06 березня 2026 року встановлено обсяг фактично наданої правничої допомоги. Постачальником послуг Адвокатським об`єднанням «Новіков і Партнери» було виставлено одержувачу послуг Остапенку Д.О. рахунок-фактуру № 06/03 від 06 березня 2026 року на загальну суму 50 000,00 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Крім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Положення ч. 5 ст. 137 ЦПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Стороною позивача було подано заперечення на заяву сторони відповідача про компенсацію витрат на правову допомогу, у яких посилалися, в тому числі, і на неспівмірність заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку із судовим розглядом справи. Суд зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначені розміру витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню на користь відповідача, судом враховуються заперечення позивача щодо неспівмірності заявлених відповідачем вимог. Суд, оцінюючи обґрунтованість заяви відповідача, заперечення позивача в контексті положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена позивачем сума є необґрунтованою. При цьому суд погоджується з доводами позивача про неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу з реальним обсягом такої допомоги у суді, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді), критерію реальності таких витрат. Суд зазначає, що вказана справа не потребувала пошуку та вивчення адвокатом відповідача значної кількості судової практики, вивчення та глибинного аналізу документів, необхідних для складення відзиву. Отже, з огляду на викладене, враховуючи заперечення позивача щодо понесених відповідачем витрат на правову допомогу, з урахуванням, викладених аргументів та прохання про зменшення заявлених вимог, суд приходить до висновку, що заявлені представником відповідача вимоги у розмірі 50 000,00 грн. не відповідають критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних, неспівмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер. З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

Outcome: partial