Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

ТОВ «Укр кредит фінанс» звернулось із цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18.05.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (nayse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1397-0328. Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С6488, для підписання Кредитного договору 1397-0328 від 18.05.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 22900,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту -15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка -1.20 % в день; стандартна % ставка 1.50 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту, Кредитодавець додає до цієї Позовної заяви документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти, Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами Кредитного договору. Станом на 26.08.2025 загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до Відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту процентів), становлять: 120507,75 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 22900,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 97279,20 грн.; прострочення заборгованості по комісії за видачу кредиту 328,55 грн. Позивач вказує, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосувати до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укркредит фінанси», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 12961,40 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 107546,35 грн. За таких обставин, позивач просить стягнути із [PERSON] не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме прострочену заборгованість за кредитом - 22900,00 грн, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 84646,35 грн, що разом становить 107546,35 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.11.2025 заяву представника відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20.10.2025 по цивільній справі № 716/1715/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркредит фінанси»» до [PERSON] про стягнення заборгованості - скасовано. Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркредит фінанси»» до [PERSON] про стягнення заборгованості призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав додаткові пояснення, а аткож клопотання з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник відповідача Ісар О.Я. в судое засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності та відсутності відповідача, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.05.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1397-0328 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачкою було отримано кредит шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 22900,00 грн., строком на 300 днів . Відповідно до п.2.2 договору кредитодавець відкрив Кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором. Відповідно до п. 2.4 договору мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника. В п. 4.1 договору зазначено розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту 22900,00 грн., дата видачі кредиту 18.05.2024. Відповідно до п. 4.2 договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Пунктом 4.6 договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом. З листа АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що через систему платежів Liqpay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 був здійснений переказ коштів у розмірі 22900,00 грн. на банківську картку відповідача № [NUMBER] , яка вказана в договорі № 1397-0328 від 18.05.2024. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С6488 для підписання кредитного договору № 1397-0328 від 18.05.2024 року, паспорта споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) . Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 22900,00 грн для особистих потреб. Згідно п. 4.1. п.4 Договору дата видачі кредиту 18.05.2024, Розмір кредиту 22900,00 грн. В п.п.4.4.Договору сторони обумовили, що базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору. Згідно п.п.4.5. Договору сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо п.4.7 цьго договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені графіком платежів до договором за зниженою ставкою (який є додатком 3 до цього договору) дати, які є останніми днями відповідних базових періодів. Відповідно п.п.4.6 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за зниженою ставкою). Відповідно пп.4.9. Договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з менту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати кредиту) 13.03.2025. В пункті 5 Договору сторони обумовили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, який перераховано на платіжну картку № [NUMBER] , яку відповідач вказала в реквізитах договору. Таким чином, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало належні і допустимі докази укладення із [PERSON] договір про відкриття кредитної лінії №1397-0328 від 18.05.2024 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 22 900,00 грн. Відповідач використала кредитні кошти, однак умов договору не виконала і вчасно не погасила борг. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вже встановлено, п.п.4.9 договору №1397-0328 від 18.05.2024 сторонами погоджено, що строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, становить 300 календарних днів (13.03.2025 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Згідно підпункту 4.4. договору № 1397-0328 від 18.05.2024 року обумовлено базовий період, який складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, згідно яких позичальника було повідомлено, зокрема, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорі, з яким [PERSON] ознайомилася та без будь-яких заперечень підписала в електронному вигляді. Позичальник була повідомлена про загальні витрати, які будуть понесені нею у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема, повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які повинні бути повернуті разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою в кредит. Заявлений стороною позивача факт існування заборгованості за кредитним договором стороною відповідача не спростовано, свого контррозрахунку заборгованості чи її відсутності не надано. На момент укладення кредитного договору [PERSON] не зверталася до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилася з усіма умовами такого договору. Більше того, не дивлячись на своє гарантоване право (п.п.6.9. договору) на відмову від договору протягом чотирнадцяти днів з дня його підписання, відповідач користувалася коштами позивача і до нього із відповідною заявою не зверталася. Частиною першою, другою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Отже, належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Враховуючи, що у справах про стягнення кредитної заборгованості до предмета доказування включаються серед іншого обставини щодо розміру заборгованості, відповідно розрахунок заборгованості є належним доказом наявності та розміру заборгованості. Визначаючи розмір заборгованості за грошовим зобов`язанням, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити у сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами. Поданий позивачем розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять. Крім цього судом 26.11.2025 витребувано, за клопотанням представника позивача у Акціонерного товариства "Ощадбанк" (01001, Україна, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12Г, код ЄДРПОУ:00032129) інформацію щодо власника банківскої картки № [NUMBER] , на яку 18.05.2024 було перераховано кредитні кошти в сумі 22900,00 грн, а саме: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт серія/номер [NUMBER] виданий 7316, 16.10.2020; - виписку з банківського рахунку [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт серія/номер [NUMBER] виданий 7316, 16.10.2020, щодо надходження коштів у сумі 17100,00 грн. (ID транзакції: [NUMBER] ) на банківську карту № [NUMBER] . 06.01.2026 на адресу суду надійшов лист відповідь у якому вказано про те, що в установі АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] ( РНОКПП: [NUMBER] ) відкрито банківський рахунок, до якого емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , а ткож надано в друкованому вигляді вииску про рух коштів, з вказаний період. Також 26.01.2026 судом витребувано у АТ «Ощадбанк» (адреса:01001, місто Київ вулиця Госпітальна, буд.12Г, код ЄДРПОУ: 00032129) письмові докази, які становлять банківську таємницю. 23.02.2026 на адресу суду надійшов лист відповідь згідно якого АТ «Державний Ощадний Банк України» надав суду належним чином завірені документи: -Заяву-Анкету на відкриття рахунку з підписом [PERSON] , [INFO] ( РНОКПП: [NUMBER] ) на відкриття карткового рахунку у вищевказаному банку; - Розписку про отримання картки [PERSON] , [INFO] ( РНОКПП: [NUMBER] ) платіжної картки № [NUMBER] (дата відкриття 11.07.2023, дата закриття 26.11.2025) (а.с.127). Вирішуючи питання щодо стягнення процентів від суми позики суд виходить із наступного. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами укладеного між сторонами 18.05.2024 кредитного договору (пункт 4.6 договору), нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за пільговою ставкою). Також сторони в розділі 10 кредитного договору від 18.05.2024 року №1397-0328 передбачили, що до позичальника застосовується програма лояльності, яка передбачає можливість сплати процентів за користування кредитом за пільговою процентною ставкою, яка становить 1.20 %. Суд надаючи оцінку спірним правовідносинам виходить із наступного. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року,статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою наступного змісту: «максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%». Пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи, що кредитний договір №1397-0328 укладено 18.05.2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Разом з цим пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%. Отже, на підставі частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тобто з 20 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 не може перевищувати 1%. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі №1-7/99, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми. Оскільки Закон України № 3498-ІХ набрав чинності 24 грудня 2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, в період перших 120 днів з 24 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року (включно) максимальний розмір денної процентної ставки складає 2,5%, в період наступних 120 днів з 23 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року (включно)1,5%, а з 20 серпня 2024 року1%. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту. А тому умови кредитного договору, які встановлюють денну проценту ставку у розмірі, що перевищує встановлений Законом України «Про споживче кредитування» гранично допустимий її розмір, є нікчемними у відповідній частині. З цих підстав помилковими є доводи позивача щодо правомірності застосування процентної ставки у розмірі 1 % протягом всього строку кредитування. При цьому суд враховує, що частинами другою та третьою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» додатково визначається, що до загальних витрат за споживчим кредитом, які враховуються при обчисленні денної процентної ставки, не включаються платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит. З цими положеннями узгоджуються зміст підпункту 11 частини першої статті 12 та підпункту 9 частини третьої статті 9 цього ж Закону, відповідно до яких на кредитодавця покладено обов`язок до укладення договору про споживчий кредит попередити позичальника про наслідки прострочення виконання зобов`язань із сплати платежів, у тому числі щодо розміру неустойки, процентної ставки, інших платежів, що застосовуються чи стягуються у разі невиконання ним зобов`язань за договором про споживчий кредит. Якщо такі умови позичальником узгоджені та сторонами укладено договір про споживчий кредит, то у змісті цього договору містяться положення, які визначають наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит. Разом з цим умови укладеного між сторонами кредитного договору (пункту 4.6) про нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 1,50% (стандартна процентна ставка), яка застосовується протягом всього строку дії договору, не можуть вважатися мірою відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язань із сплати платежів, а тому на таку умову поширюються обмеження частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»щодо максимального розміру денної процентної ставки, який не може перевищувати 1%, починаючи з 20 серпня 2024 року. Верховний Суд у постанові від 03 липня 2024 року у справі №760/11927/16 (провадження №61-3985св24), виходячи із положень частини першої статті 81 ЦПК України дійшов висновку, що належним чином дослідити поданий стороною доказ (у тому числі розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частковозазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунокце процесуальний обов`язок суду. За таких обставин суд вважає за необхідне здійснити власний розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 18.05.2024 року в частині нарахування процентів та комісії за користування кредитом, який повинен бути здійснений наступним чином: з 18.05.2024 року тіло кредиту склало 22900 грн., а заборгованість за процентами та комісія яка передбачена як плата за видачу кредиту та є одноразовою за вказаний період складає в сумі 80837 грн.; за період з 18.05.2024 року по 19.08. 2024 року (94 дні) 22900 х 1,5 % х 94 = 21526,00 грн.; за період з 20.08.2024 по 13.03.2025 (205 днів) 22900х 1%х205=59311 грн. Як встановлено позивачем прийнято рішення про застосування до позичальниці [PERSON] програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами в сумі 12961,40 грн. Відповідно до статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Аналіз статті 605 ЦК Українисвідчить, що під прощенням боргу розуміють звільнення кредитором боржника від виконання обов`язку, що на ньому лежить, повністю або частково. За загальним правилом, прощенням боргу втілюється в односторонньому правочині. Хоча сторони договору не позбавлені можливості укласти договір про прощення боргу. У даній справі прощення боргу втілене в односторонньому правочині кредитора. Недійсність такого одностороннього правочину законом прямо не встановлена, а тому в аспекті положень частини 1статті 204 ЦК Українитакий правочин є правомірним, якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначений висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 січня 2023 року у справі № 758/2990/17 (провадження № 61-6756св22). З урахуванням викладеного, загальна сума заборгованості за процентами підлягає зменшенню на суму прощеного боргу і становить 67875,00 коп. (80837-12961.40=67875,00). З урахуванням вищевикладеного, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 18.05.2024 року складає 90775 грн. 00 коп., з яких: 22900 грн. тіло кредиту; 67875,00 грн .проценти та комісія за користування кредитом. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задовлених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ Укркредитфінанс» до [PERSON] задоволено частково, а тому судовий збір підлягає стягненню пропорційно до задоволених вимог ( 2422,40х90775:107546,35=2044,63) .

Outcome: partial