Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

У провадженні Бучацького районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 39000-09/2025 від 15.09.2025 у розмірі 49678,20 грн. Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 24.03.2026 позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №39000-09/2025 у розмірі 37798 (тридцять сім тисяч сімсот дев`яносто вісім) грн 20 коп та 2025 (дві тисячі двадцять п`ять) грн 72 коп сплаченого судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 25.03.2025 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача, адвоката Шишки Ю.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій представник позивача просить вирішити розподіл судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». В заяві посилається на те, що судовим рішенням позов товариства задоволено частково. Разом із позовною заявою ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зазначало, що орієнтовний розмір витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, становить 11162,40 грн, в тому числі витрати на правничу допомогу щодо супроводу претензійно-позовної діяльності в суді першої інстанції 8500 грн та було повідомлення про те, що докази витрат щодо супроводу справи в суді першої інстанції будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Професійна правнича допомога надавалася ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Адвокатським об`єднанням «КН ПЕРШИЙ ЮРИДИЧНИЙ ОФІС», відповідно до договору про надання правничої допомоги від 08.12.2025, згідно якого винагорода за надання послуг складає 8500,00 грн. На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу щодо супроводу цивільної справи №595/213/26 представник надала: копію ордеру на надання правничої допомоги серії АА № 1669774 від 12 лютого 2026 року, копію договору про надання правничої допомоги від 08.12.2025; копію витягу від 24.12.2025 з додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 08.12.2025 (реєстр позичальників/боржників); копії платіжних інструкцій №4948 від 16.12.2025, №5107 від 12.01.2026; №5455 від 16.02.2026, №5719 від 10.03.2026; копію договору про надання юридичних послуг від 01.11.2025.В зв`язку з тим, що суд ухвалив рішення про часткове задоволення позовної вимоги на загальну суму 37798,20 грн, з відповідачки на користь позивача просила стягнути понесені ним витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 6467,32 грн (37798,20 х 8500: 49678,20). Суд не вбачає, що участь сторін та інших учасників справи при вирішенні питання про стягнення судових витрат є необхідною, а тому ухвалює додаткове рішення з цього питання у їх відсутності. За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. За приписами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. Згідно зі статтею 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Представником позивача, адвокатом Шишкою Ю.О. у позовній заяві зазначалося, що позивач у зв`язку із розглядом справи поніс судовий збір у розмірі 2662,40 грн та очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі орієнтовно 8500 грн. Рішення суду ухвалене 24.03.2026. Заява про стягнення судових витрат разом із доказами на підтвердження розміру витрат представник позивача, адвокат Шишка Ю.О. подала до Бучацького районного суду Тернопільської області через підсистему «Електронний суд» 25.03.2026. Відтак, заяву про ухвалення додаткового рішення представником позивача, адвокатом Шишкою Ю.О. подано у межах п`ятиденного строку, як це передбачено частиною 8 статті 141 ЦПК України. В обґрунтування заяви про понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу представник позивача подала наступні докази: копію ордеру на надання правничої допомоги серії АА № 1669774 від 12.02.2026, копію договору про надання правничої допомоги від 08.12.2025; копію витягу від 24.12.2025 з додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 08.12.2025 (реєстр позичальників/боржників); копії платіжних інструкцій №4948 від 16.12.2025, №5107 від 12.01.2026; №5455 від 16.02.2026, №5719 від 10.03.2026; копію договору про надання юридичних послуг від 01.11.2025. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1.1 Договору про надання правничої допомоги (далі Договір) визначено детальний опис робіт (наданих послуг), які адвокатське об`єднання, має надати апелянту у зв`язку із супроводом претензійно-позовної діяльності та примусового стягнення заборгованості стосовно позичальників (боржників) ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» згідно Реєстру, який є Додатком №1 та невід`ємною частиною даного Договору та відповідно до якого відповідачка зазначена під №24. Згідно п. 2.1. Договору визначено розмір винагороди/гонорару в сумі 8500 грн. за супровід претензійно-позовної діяльності стосовно одного позичальника (боржника) ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» у кількості відповідно до Реєстру, який є Додатком №1 та невід`ємною частиною даного Договору, що може включати в себе: підготовку та направлення досудових вимог; підготовку та подання позовних заяв про стягнення заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту; супровід судових засідань у суді першої інстанції; супровід процедури отримання рішення судів першої інстанції про стягнення боргу (що набрали законної сили); отримання виконавчих документів. Згідно платіжних інструкцій №4948 від 16.12.2025, №5107 від 12.01.2026; №5455 від 16.02.2026, №5719 від 10.03.2026 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» здійснено оплату послуг адвокатського об`єднання «КН ПЕРШИЙ ЮРИДИЧНИЙ ОФІС»за надання правничої допомоги згідно Договору від 08.12.2025в розмірі 425000 грн. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Окрім цього, суд приймає до уваги, позицію представника відповідачки у поданому відзиві на позовну заяву, а саме обґрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу представник вважає 1000 грн. Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 від 01.06.2021, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Одночасно, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при обрахуванні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. В питанні критеріїв також слід послатися на висновки Великої Палати Верхового Суду у справі № 755/9215/15-ц, викладені у додатковій постанові від 19.02.2020. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 від 24.10.2019 та у справі № 922/2685/19 від 08.04.2020, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial