Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (скорочене найменування ТОВ «ФК «ЄАПБ») Король В.А., який діє на підставі довіреності від 09.01.2026, звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 19.07.2025 [PERSON] уклала з ТОВ «Стар файненс груп» договір про надання фінансового кредиту №42237-07/2025. 29.10.2025 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №29102025, у відповідності до умов якого, право грошової вимоги за договором кредитним договором №42237-07/2025 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу№29102025 від 29.10.2025, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 13510,20 грн, з яких: 4600,00 грн заборгованість за основним боргом, 4264,20 грн заборгованість за відсотками, 4186,00 заборгованість за штрафом та 460,00 грн комісії за видачу кредиту. Всупереч умов договору позики, відповідач не виконала своїх зобов`язань [PERSON] не виконала умови кредитного договору для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки попереднього кредитора ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» в наслідок чого на думку позивача утворилась заборгованість в розмірі 4600,00 грн заборгованість за основним боргом, 4264,20 грн заборгованість за відсотками, 4186,00 заборгованість за штрафом та 460,00 грн комісії за видачу кредиту. Вимогами позову представник позивача просить стягнути із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості за кредитним договором №42237-07/2025 в розмірі 13510,20 грн, а також стягнути понесені судові витрати по справі в сумі 3028,00 грн. Явка та позиція сторін по справі: Представник позивача Король В.А., в судове засідання не з`явився, згідно наявного в матеріалах справи клопотання просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просила їх задовольнити, відносно заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов про стягнення заборгованості разом з доказами, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не подала. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 19 липня 2025 року між ТОВ «Старт файненс груп» та [PERSON] виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань, шляхом укладення кредитного договору №42237-07/2025 відповідно п.п.1 п.1 договору якого Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти без забезпечення, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику та сплачувати проценти відповідно до умов договору. Пунктом 1 договору передбачено умови надання Позики: сума позики 4600,00 грн; строк позики 120 днів; процентна ставка 0,90% в день; дата надання позики 19.07.2025. Відповідно до пунктів 2 договору, Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписується електронним підписом Позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов Позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти Договір. На вказану Позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, що згенерований під час проходження Позичальником процедури укладення Договору. Позичальник, приймаючи пропозицію Позикодавця укласти Договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином, електронні підписи Позичальника та Позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір є укладеним. Договір містить накладену кваліфіковану електронну печатку Позикодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BanklD НБУ. Договір укладено із використанням веб сайту https://starfin.com.ua . [PERSON] ознайомилася з умовами надання позики, про що свідчить електронний підпис одноразовим ідентифікаторром Y746 в договорі про надання фінансового кредиту №42237-07/2025 та в графіку платежів, паспорту споживчого кредиту. 29 жовтня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «Стар файненс груп» (Клієнт) було укладено Договір факторингу № 291020225, у відповідності до умов якого Клієнт передає (відступає) Фактору за плату, а Фактор приймає належні Клієнту права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до Реєстру боржників, в тому числі і до [PERSON] , що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників №29102025 від 29 жовтня 2025 року, витягом з реєстру боржників. Заборгованості відповідача згідно з Реєстром складає 13510,20 грн, з яких: 4600,00 грн заборгованість за основним боргом, 4264,20 грн заборгованість за відсотками, 4186,00 заборгованість за штрафом та 460,00 грн комісії за видачу кредиту. Свої зобов`язання за договором [PERSON] виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого утворилась заборгованість, що згідно розрахунку позивача, становить складає 13510,20 грн, з яких: 4600,00 грн заборгованість за основним боргом, 4264,20 грн заборгованість за відсотками, 4186,00 заборгованість за штрафом та 460,00 грн комісії за видачу кредиту. Вся заборгованість, яка на думку позивача, підлягає стягненню із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості за кредитним договором №42237-07/2025 в розмірі 13510,20 грн, а також понесені судові витрати по справі в сумі 3028,00 грн. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Статтею ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, що становить за кредитним договором №42237-07/2025 в розмірі 4600,00 грн. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] , будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодилась, підписавши кредитні документи електронним підписом одноразовим ідентифікатором, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення відсотків та комісії за кредитним договором №42237-07/2025 в розмірі 4264,20 грн - відсотків та 460,00 грн - комісії підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи щодо стягнення неустойки (штрафних санкцій), встановив, що Договір кредитної лінії № 42237-07/2025 укладено 19.07.2025 р. Відповідно до умов договору строк кредитування становить 120 (сто двадцять) календарних днів, а строк дії договору закінчився 16.11.2025 р. Розрахунком заборгованості до кредитного договору № 42237-07/2025 підтверджено, що позивач нарахував і заявив до стягнення загальну суму штрафних санкцій у розмірі 4186,00 грн за період з 03.08.2025 р. по 28.10.2025 р., тобто в межах строку дії договору. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України застосування штрафних санкцій можливе лише у разі порушення зобов`язання, строк виконання якого вже настав. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України нарахування неустойки, штрафу чи пені допускається лише після настання строку виконання конкретного зобов`язання. Крім того, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18. Вказаною нормою передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та протягом тридцяти днів після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. При цьому неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані починаючи з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання відповідних зобов`язань, підлягають списанню кредитодавцем. Оскільки позивач заявив до стягнення загальну суму штрафних санкцій, нараховану в межах строку дії договору (з 03.08.2025 р. по 28.10.2025 р.), без належної конкретизації щодо кожного простроченого періодичного платежу (зокрема, без зазначення точних сум штрафу/пені по кожному платежу та підтвердження розрахунку саме за кожне порушення), а також з урахуванням законодавчого звільнення позичальника від відповідальності у період дії воєнного стану, такі вимоги є необґрунтованими та передчасними у заявленій формі. Таким чином, з огляду на те, що сума штрафів нараховувалася в межах строку дії договору, позивач не конкретизував та не обґрунтував належним чином розмір санкцій щодо кожного окремого порушення, а також з урахуванням вимог пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, підстав для стягнення штрафних санкцій у розмірі 4186,00 грн за Договором кредитної лінії № 42237-07/2025 від 19.07.2025 р. не встановлено. Суд у цій частині позовних вимог відмовляє. Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав первісних кредиторів ТОВ «Стар файненс груп» у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ст. 514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial