Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-08 00:00:00

12.11.2024 року представник КП "Харківські теплові мережі" звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 69356 грн. 84 коп., та судовий збір в сумі 3028 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за надані послуги у повному обсязі не здійснює, в наслідок чого за відповідачем перед позивачем утворилась заборгованість за період з 01.11.2013 по 30.09.2024 у загальному розмірі 69356 грн. 84 коп., яка складається з: суми заборгованості з постачання теплової енергії в сумі 67714,46 грн., за період з 01.11.2013 по 30.09.2024 року;641,76 грн. за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2024 року;1000,62 грн. за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.09.2024 року. Заочним рішенням Немишлянського (Фрунзенського) районного суду м.Харкова від 05.02.2025 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Ухвалою Немишлянського районного осуду міста Харкова від 12.03.2026 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.02.2025 року. Справу призначено до розгляду по суті. 26.03.2026 року від відповідача [PERSON] надійшов Відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості у розмірі 69 356,84 грн є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обгрунтування чого зазначає, що позивач не забезпечував належне надання послуг з опалення та гарячого водопостачання (порушення норм якості та кількості). У зв`язку з цим сім`я [PERSON] була змушена не проживати за місцем реєстрації. Ще з листопада 2011 року позивач фактично припинив надання послуг шляхом відключення, що виключає можливість виникнення заборгованості за їх споживання. Позивач порушив норми Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема щодо надання якісних послуг та достовірної інформації. Нарахування здійснювались за фактично ненадані послуги, що не підтверджено належними доказами. Позивач заявляє вимоги за період з 2013 року, що виходить за межі загальної позовної давності (3 роки). Відповідно до ст. 267 ЦК України, це є підставою для відмови у позові (щонайменше за період до 2021 року). Також, зазначає, що вона не проживає за адресою, за якою здійснювались нарахування, та має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджує відсутність споживання послуг. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 09.04.2026 року провадження у справі в частині позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з опалення та підігрів води - закрито у зв`язку із смертю відповідача. Продовжено розгляд справи в решті позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з опалення та підігрів води. Представник позивача Редька С.І. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, просила про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] станом на час виникнення заборгованості, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Фактичне місце проживання відповідача [PERSON] на даний час, є [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою від 12.09.2023 за №6330-5002953738, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Опалення та гаряче водопостачання будинку, в якому зареєстрована відповідач, здійснюється позивачем централізовано. Даних про відмову відповідача від надання їй позивачем послуг опалення та підігріву води матеріали справи не містять. Згідно розрахунку позивача, за період з 01.11.2013 року по 30.09.2024 року заборгованість відповідача по сплаті послуг централізованого опалення та підігріву води становить 69356 грн. 84 коп. Відповідно до ч. 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. На підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 на офіційному сайті КП «ХТМ» розміщено 31.10.2021 року індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності 01.12.2021 року. Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м.Харкова КП «ХТМ» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. З 01.12.2021 року на підставі ч.5 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. №2189-VIII у багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії на індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП «ХТМ» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua від 31.10.2021 року. Відповідно до п.4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги. Відповідно до п. 5 Індивідуальних договорів Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу. Відповідно до п.51,52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період. У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно з п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією в даних правовідносинах є надання послуг та їх отримання відповідачем. Разом з тим недотримання вимог законодавства щодо належного виконання зобов`язання призводить до порушення зобов`язань. За вимогою ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. З 1 липня 2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опублікований на офіційному сайті КП «ХТМ». Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія-товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Споживач теплової енергії- фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Тобто регулювання відносин здійснюється щодо постачання теплової енергії, яка призначена для купівлі- продажу. Основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. КП «ХТМ» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно із Законом Україні «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1182. Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. В заяві відповідача про перегляд заочного рішення, однією із підстав для його перегляду та заперечень проти позову, відповідач посилається на пропуск строку позовної давності позивачем, просила про його застосування. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК). При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22). Враховуючи, що з 12.03.2020 року з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину, позовні вимоги з 02.04.2017 року (02.04.2020 момент набрання законом чинності), заявлені в межах строку позовної давності. При цьому, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за період до 02.04.2017 року задоволенню не підлягають, оскільки заявлені поза межами строку позовної давності. Крім того, згідно п. 19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, який діяв до 04.09.2025 року, - у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Згідно Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 року, п.37 передбачено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб; п.38 передбачено, що споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання); п. 39 передбачено, що у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості виконавець проводить перерахунок вартості послуги в установленому законодавством порядку та сплачує споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законом або договором. Відомостей про те, що відповідач не мала послуги теплопостачання з 2017 по 2024 роки (є звернення відповідача в 2012-2013 році) та відповідно зверталась у зазначений період до позивача з приводу не надання або надання неякісних послуг, матеріали справи не містять. Також відсутні дані, що відповідач повідомляла позивача, що вона є внутрішньопереміщеною особою та не отримує послуги теплопостачання. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконала, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованості за оплату послуг з опалення та постачання гарячої води за період з 02.04.2017 року по 30.09.2024 року у розмірі 55836,17 грн. Таким чином, позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" підлягають частковому задоволенню в розмірі 55836,17 грн. Згідно копії пенсійного посвідчення серія [NUMBER] - відповідач [PERSON] є пенсіонером по інвалідності 2 групи. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", особи з інвалідністю I та II груп звільнені від сплати судового збору, тому суд не стягує з відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved