Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 Представник ТОВ «КОШЕЛЬОК» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.06.2021між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] було укладено договір №3638606994-384057 про надання коштів у позику, на умовах зворотності, строковості та платності. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 5500 грн., початковий строк кредитування становить 19 днів, відсоткова ставка 1,85% на добу за початковий період кредитування, базова процентна ставка - 2,20% на добу за продовжений строк користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує належним чином, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 18 323,25 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5500,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 12 823,25 грн., яку і просив стягнути з відповідача та судові витрати у справі. 1.2 Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 30.12.2025 ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 28.02.2026, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 29.06.2021 між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3638606994-384057 про надання коштів у позику на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Вказаний договір є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «КОШЕЛЬОК», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 5500 грн., початковий строк кредитування становить 19 днів (лояльний період), відсоткова ставка 1,85% на добу за початковий період кредитування, базова процентна ставка - 2,20% на добу за продовжений строк користування кредитом. Згідно п. 2.2 Договору сторони погодили, що строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником шляхом оплати протягом лояльного періоду всіх нарахованих процентів. Кредит надається безготівково шляхом перерахування коштів на платіжну картку, реквізити якої надано позичальником (а.с.8 зворот-10). Даний Договір підписаний порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». У Додатку №1 до Договору сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту складає 7 434 грн. (а.с.10 зворот). Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки, визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, та встановлена орієнтовна загальна вартість кредиту (а.с.8). Відповідно до довідки АТ «ТаскомБанк» про підтвердження платежу вбачається, що 29.06.2021 було здійснено перерахування коштів у розмірі 5500,00 грн. на картку № [NUMBER] , відправник ТОВ «КОШЕЛЬОК». Зарахування коштів здійснювалося через платіжну систему «ТОВ «ТА СЛІНК» (а.с.14,15). Згідно інформації АТ «Універсал Банк» від 05.03.2026 встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . З виписки по рахунку за період 28.06.2021 по 30.06.2021 вбачається, що 29.06.2021 на вказану картку було перераховано кошти у розмірі 5 500,00 грн. через платіжну систему «ТОВ «ТА СЛІНК» (а.с.40-42). Відповідно до наданого ТОВ «КОШЕЛЬОК» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 15.10.2021 заборгованість [PERSON] становить 18 323,25 грн. та складається із заборгованості за кредитом в сумі 5500 грн., заборгованості за процентами за початковий строк користування позикою в сумі 1933,25 грн. та заборгованості за процентами за продовжений строк користування позикою в сумі 10890 грн. (а.с.11). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 29.06.2021 виникли договірні відносини між ТОВ «КОШЕЛЬОК та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №3638606994-384057 про надання коштів у позику. [PERSON] , будучи вільним в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Кошти було надано у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , належність якої відповідачу підтверджується матеріалами справи. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту у розмірі 5500 грн. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками суд, суд зазначає, що як вказувалося, умовами договору передбачено, що кредит надається строком на 19 днів (лояльний період). Відповідно до пункту 2.2 договору сторони погодили, що встановлений в п.2.1 Договору строк лояльного періоду та, відповідно, строк надання кредиту може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом лояльного періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, які свідчать по вчинення відповідачем дій, передбачених пунктом 2.2 договору (оплати протягом лояльного періоду (19- ти денного) всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом), тобто відповідачем не вчинялися дії, які свідчили б про продовження строку кредитних правовідносин із позичальником. Згідно умов договору і наданого позивачем розрахунку проценти за користування кредитом за період з 29.06.2021 по 17.07.2021 нараховуються за ставкою 1,85% від суми кредиту та складають 1 933,25 грн. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1 933,25 грн. за 19 днів (5500 х 1,85% / 100% х 19), що відповідає строку дії кредитного договору. Подальше поза строком кредитування нарахування відсотків за користування кредитними коштами є безпідставним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства. В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом встановлено, що понесені ТОВ «КОШЕЛЬОК» витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги від 12.02.2025 та Додатком до Договору від 15.10.2025 (а.с.26,27). Позовні вимоги задоволено судом на 41%, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційні сума судового збору в розмірі 993,18 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 4100 грн.

Outcome: partial