Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В березні 2026 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Микитчин П.С., звернулася до суду з позовом до Букачівської селищної ради Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки, як спадкоємцем за заповітом. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла [PERSON] . У зв`язку із її смертю відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки прощами 0,0761 га та 0,3059 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Букачівської селищної ради Івано-Франківської області. Позивачка є єдиним спадкоємцем, яка має право на спадкування за заповітом. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині в порядку ст.1241 ЦК України немає. Спадщину прийняла, однак через відсутність оригіналів документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Микитчин П.С. просив справу розглядати у їхній відсутності, про що зазначив у позовній заяві. Букачівська селищна рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що заперечень до позову немає. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК Україниза результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази в підготовчому засіданні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Згідно копій державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 622326 та серії ЯЖ №623974, виданих Рогатинською районною державною адміністрацією 25 червня 2009 року на підставі розпорядження від 22 жовтня 2008 року № 236, [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,0761 га та 0,3059 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в с. Козарі Івано-Франківського району ( в минулому - Рогатинського району) Івано-Франківської області (а.с. 9-10). Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Козарівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 12 червня 2001 року та зареєстрованого в реєстрі за № 32, [PERSON] все належне їй майно, в тому числі земельні ділянки, заповіла дочці [PERSON] (а.с. 8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 10 березня 2016 року виконавчим комітетом Козарівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області (а.с. 5). У зв`язку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки, які знаходяться на території Букачівської селищної ради Івано-Франківської області. Згідно копії довідки, виданої виконавчим комітетом Букачівської селищної ради Івано-Франківської області 01 вересня 2021 року №477, заповіт [PERSON] від 12 червня 2001 року, зареєстрований в реєстрі за № 32 не змінено та не скасовано. На день смерті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] (а.с.7). Відповідно до постанови державного нотаріуса Рогатинської державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. від 29 червня 2022 року № 247/02-31, [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] . Цією ж постановою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно після смерті матері через відсутність документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.с.11-12). Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч.1 ст. 1233 ЦК України). За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки спадкодавець [PERSON] була власником земельних ділянок, а спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняла спадщину після її смерті, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, тому на підставі ст.392 ЦК України це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved