Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

ТОВ "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказує, що ТОВ "Бізнес Позика" 01.06.2025 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 540741-КС-001 про надання кредиту. 01.06.2025 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 540741-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4784, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено нею у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий [PERSON] було введено/відправлено. Отже, 01.06.2025 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір №540741-КС-001 про надання кредиту, який підписано одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України "Про електронну комерцію". ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 11000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котру нею вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у неї станом на 15.02.2026 утворилась заборгованість за договором № 540741-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 25390,40 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10810,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 9080,40 грн, суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 5500,00 грн, суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. Просить витребувати із АТ "А-Банк" інформацію, а також стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 540741-КС-001 про надання кредиту від 01.06.2025, що становить 25390,40 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10810,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 9080,40 грн, суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 5500,00 грн, суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн, та понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.03.2026 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано із АТ "А-Банк" інформацію. 24.03.2026 відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, у якому вона зазначає, що з позовними вимогами не погоджується, вважає їх завищеними, неспівмірними, що не відповідають її реальному матеріальному становищу. Дійсно між нею та позивачем був укладений електронний кредитний договір, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 11000 грн, з яких нею вже сплачено 5580 грн. Незважаючи на це позивач просить стягнути з неї 25390,00 грн. Вважає такі нарахування явно завищеними та неспівмірними, особливо з урахуванням часткового погашення боргу. Її матеріальне становище вкрай складне, вона отримує державну допомогу по догляду за дитиною до 3-х років у розмірі 860 грн на місяць, тимчасово отримує базову соціальну допомогу у розмірі 15790,00 грн на місяць, її сім`я складається із 4 осіб: вона, чоловік та двоє малолітніх дітей віком 1,4 роки та 7 років. Діти часто хворіють, що потребує постійних витрат на лікування. Чоловік є ветераном війни, учасником бойових дій, однак на даний час офіційного доходу немає, був звільнений за станом здоров`я, пенсію не може отримувати. Раніше за іншим кредитним договором вже було подано позов до суду, за результатами якого з неї підлягає стягненню сума у розмірі близько 14000 грн разом із судовим збором, яке вона зобов`язана виконати. Вона і її сім`я власного житла не мають, проживають по місцю прописки. Таким чином одночасне стягнення ще й у даній справі значної суми поставить її і її сім`ю в край скрутне матеріальне становище. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю або частково. У разі задоволення позову зменшити розмір штрафних санкцій та відсотків як надмірних. Врахувати її матеріальне становище, наявність двох малолітніх дітей та статус чоловіка як ветерана війни. 24.03.2026 представником позивача Козачок М.О. подано до суду відповідь на відзив, у якому остання зазначила, що начебто "скрутне матеріальне становище" відповідача не має жодного значення для розгляду цивільної справи, предметом розгляду якої є стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилання позичальників на важкий майновий стан або введений воєнний стан в Україні не є підставою для зменшення суми процентів за користування кредитом, які позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України, що неодноразово зазначалося у судовій практиці апеляційних судів у справах за позовами ТОВ "Бізнес Позика" про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення позичальника з умовами кредитного договору та правилами; позичальник добровільно погодився з умовами кредитного договору та погодилась його виконувати (що відповідає принципу свободи договору, який встановлений у статті 627 ЦК України). Якби позичальника не влаштовували умови кредитного договору, вона могла його просто не укладати; протягом строку дії кредитного договору та/або після його закінчення позичальник не звернувся із заявою про розірвання кредитного договору та/або визнання кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у правилах надання кредитів, Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами) чи якихось «тарифах та умовах», а саме у кредитному договорі, який позичальник уклав з ТОВ "Бізнес Позика" шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписав за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Позивач за кредитним договором: не нараховував та не заявляв до стягнення у позовних вимогах неустойку (у формі пені чи штрафів) відповідно до ст. 549 ЦК України; не нараховував проценти поза межами строку дії кредитного договору (як вбачається з розрахунку заборгованості, розмір заборгованості позичальника після останнього дня строку дії кредитного договору не змінювався, тобто жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору не нараховувалися. Оскільки розрахунок заборгованості у ТОВ "Бізнес Позика" формується автоматично у відповідній програмі, ця програма «протягнула» дати після закінчення строку дії кредитного договору до дати створення цього розрахунку заборгованості). Відповідач у відзиві на позовну заяву жодним чином не пояснила, чому на її думку доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором є начебто необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором, який би узгоджувався з умовами кредитного договору та обставинами справи. Відповідач здійснювала платежі за кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розподілятися зокрема на погашення її заборгованості за комісією за надання кредиту, та не заперечувала проти цього протягом всього строку дії кредитного договору. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов кредитного договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання факту укладення кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема заборгованості за комісією за надання кредиту. Просить прийняти цю відповідь на відзив. Долучити цю відповідь на відзив разом з усіма додатками до матеріалів справи. Врахувати під час розгляду та вирішення справи цю відповідь на відзив разом з усіма додатками. Проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ "Бізнес Позика". Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 31.03.2026 відповідач [PERSON] подала відповідь на заперечення позивача, у якій зазначила, що на підтвердження її скрутного матеріального становища вона надала належні та допустимі докази. З наданих документів вбачається, що її дохід складається переважно з державної соціальної допомоги, що свідчить про відсутність стабільного доходу та достатнього рівня доходів. Крім того, вона є дружиною учасника бойових дій, що підтверджується відповідними документами. Таким чином твердження позивача про відсутність доказів є безпідставними та не відповідає дійсності. Вважає, що заявлені позивачем вимоги є надмірними та підлягають зменшенню. Просить врахувати надані нею докази її матеріального становища. Врахувати складні життєві обставини та статус сім`ї учасника бойових дій. Зменшити розмір заявлених до стягнення сум. У разі задоволення позову надати розстрочку виконання рішення суду на максимально можливий строк. Станом на день розгляду справи до суду не надійшла витребувана із АТ "А-Банк" інформація. Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Судом установлено, що 01.06.2025 [PERSON] ознайомилась з паспортом споживчого кредиту продукту "Твоя позика", підписавши його електронним підписом [NUMBER] (а.с.16-19). 01.06.2025 [PERSON] уклала з ТОВ "Бізнес Позика" договір № 540741-КС-001 про надання кредиту (а.с.20-29). Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 11000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика" (п.1.1). Тип кредиту: кредит (п.2.2). Строк кредиту: 16 тижнів (п.2.3). Процентна ставка за кредитом: в день 1% фіксована (п.2.4). Комісія за надання кредиту: 2200,00 грн (п.2.5). Загальний розмір наданого кредиту: 11000,00 грн (п.2.7). Строк дії договору: до 21.09.2025 (а.с.2.8). Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 22378,15 (п.2.9) грн. Загальні витрати за кредитом: 11378,15 грн (п.2.10). Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9744,35 процентів (п.2.10). Крім того, сторони погодили графік платежів (п.4.2.2). Договір № 540741-КС-001 від 01.06.2025 підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) - UA-4784, що також стверджується візуальною формою послідовності дій клієнта (а.с.51). ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором виконало, а саме надало відповідачу [PERSON] кредит у сумі 11000,00 грн, що стверджується підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ "ПрофітГід" (а.с.54), та не оспорюється відповідачем. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за договором №540741-КС-001 про надання кредиту станом на 16.02.2026 в розмірі 25390,40 грн, що складається з: 10810,00 грн - залишок заборгованості за кредитом, 9080,40 грн - залишок заборгованості за відсотками, 0,00 грн - залишок заборгованості по комісії, 5500,00 грн - залишок заборгованості по відсоткам за ст. 625 ЦКУ, що стверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором у гривні (а.с.12-14), довідкою про стан заборгованості (а.с.15). До цього часу зобов`язання не виконано. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Подані позивачем докази підтверджують, що [PERSON] уклала договір №540741-КС-001 про надання кредиту від 01.06.2025, отримала кредит, користувалась кредитними коштами й допустила прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того, з розрахунку заборгованості встановлено, що [PERSON] здійснювала погашення кредитної заборгованості, що свідчить про визнання нею боргу за кредитним договором і обов`язків, які виникли з цього договору. Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за ст. 625 ЦКУ в сумі 5500,00 грн. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо позиції відповідача стосовно її статусу дружини військовослужбовця учасника бойових дій, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Отже, військовослужбовцям, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Відповідач надала суду посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] від 2018 року свого чоловіка [PERSON] . Суд зазначає, що кредитний договір з відповідачем укладений 01.06.2025, відсотки за яким нараховувалися з 01.06.2025 по 21.09.2025. Водночас, долучене відповідачем посвідчення учасника бойових дій свого чоловіка свідчить про те, що він є учасником бойових дій, однак не підтверджує, що він у період нарахування процентів за кредитним договором брав участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України чи брав безпосередню участь в антитерористичній операції. Отже, твердження відповідача щодо неможливості стягнення відсотків з неї за кредитним договором є безпідставним. Також суд відхиляє заперечення відповідача щодо несправедливості умов кредитного договору, оскільки при його укладенні вона була повідомлена про розмір відсотків, порядок їх сплати та інші суттєві обставини договору, і добровільно уклала цей договір та користувалася отриманими коштами. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не виконувала свої зобов`язання перед товариством, що є істотним порушенням договору, внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, а тому суд вважає, що в цій частині позов є обґрунтований та доведений належними доказами, тому підлягає задоволенню. Щодо розстрочки виконання рішення. Відповідачкою у відповіді на заперечення заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення про стягнення з неї боргу на максимально можливий термін у зв`язку з важким матеріальним станом, а також виконання іншого рішення про стягнення з неї заборгованості та наявністю на утриманні двох малолітніх дітей. До заяви додала довідку чоловіка [PERSON] , про те що він знаходиться на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області і отримує пільги як Учасник бойових дій, довідку про отримання допомоги [PERSON] , акт про встановлення факту складу сім`ї [PERSON] від 27.03.2026 та свідоцтва про народження дітей. Згідно з ч. 1, 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Враховуючи наведені норми та обставини даної справи, матеріальне становище [PERSON] , наявність у неї на утриманні двох малолітніх дітей, суд дійшов висновку, що клопотання відповідачки підлягає задоволенню та вважає можливим розстрочити виконання рішення, яке набрало законної сили, на дванадцять місяців. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі грн 2085,63 (19890х2662,40/25390,4 грн.

Outcome: approved