Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

У вересні 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») через систему Електронний суд? звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1163-9299 від 28 лютого 2023 року у розмірі 33000 грн. В обґрунтування позову зазначало, що 28 лютого 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1163-9299. За умовами кредитного договору товариство відкриває Позичальнику кредитну лінію шляхом надання кредиту, в розмірі 6600 грн, строком 300 календарних днів, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідач належним чином свій обов`язок не виконав, внаслідок чого станом на 25 серпня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 64416 грн., з якої заборгованість в розмірі 31416 грн. позивачем було списано. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача наявну заборгованість у розмірі 33000 грн., з яких 6600 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 26400 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. 23 вересня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі направлялася відповідачу на зареєстровану адресу місця проживання засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта», проте судова кореспонденція повернулася до суду не врученою. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідач, своїм правом на подання до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та правом на подання відзиву на позовну заяву, не скористався. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 лютого 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1163-9299, за яким останній отримав кредит на суму 6600 грн., строком на 300 дні, зі сплатою процентів за зниженою ставкою 2,50 % в день, стандартної процентної ставки у розмірі 3,00 % за кожен день користування кредитом, (вказана ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування зниженою процентною ставкою). Згідно Довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1163-9299 від 28 лютого 2023 року, та листа АТ КБ «Приватбанк від 28 серпня 2025 року підтверджено, що 28 лютого 2023 року відповідачу [PERSON] перераховано суму позики у розмірі 6600 грн., на картку № [NUMBER] , номер якої зазначений відповідачем в договорі № 1163-9299. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином та у повному обсязі договірні зобов`язання не виконав, внаслідок чого в нього станом на 25 серпня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 64416 грн., з якої заборгованість в розмірі 31416 грн. позивачем було списано. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача наявну заборгованість у розмірі 33000 грн., з яких 6600 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 26400 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію?, згідно із ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень Закону України Про електронну комерцію? вищевказаний про відкриття кредитної лінії № 1163-9299 від 28 лютого 2023 року прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. У ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За приписами статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). У ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачем [PERSON] сума заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1163-9299 від 28 лютого 2023 року не сплачена, жодних заперечень щодо заявлених вимог відповідачем не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 33000 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved