Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник-адвокат Новікова Інна Станіславівна звернулася до суду із позовом до Полянської сільської ради Мукачівського району, Закарпатської області про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 28.07.2006 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] недійсним та визнання за [PERSON] права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд своєю ухвалою від 26.12.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. 26 грудня 2025 року направлено судовий запит державному нотаріусу Свалявської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо надання інформації про наявність або відсутність заяв про прийняття спадщини за померлою [PERSON] , яка померла [INFO] та запит голові Полянської сільської ради Мукачівського районуЗакарпатської області про надання інформації про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] станом на 30.01.2025 року та станом на 14.09.1973 року. Представник позивача-адвокат Новікова І.С., яка діє в інтересах [PERSON] подала до суду заяву (вх.№1665) про розгляд справи у відсутності позивача та без участі її представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Преставник відповідача Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області подав до суду заяву (вх.№2181 від 16.03.2026 року) про розгляд справи у відсутності представника Полянської сільської ради за наявними матеріалами у справі. Поштове повідомлення повернуто до суду із відміткою про вручення ухвали про відкриття провадження та розпискою Свалявської міської ради Закарпатської області про отримання копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 23). Заперечень, що спростовують заявлені позовні вимоги до суду не надано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд без участі сторін за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: В частині визнання свідоцтва про право власності недійсним суд зазначає таке. Відповідно до ст. 4, 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЦК України - здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи; ч. 2 ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження; ч. 4 ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Суд встановив, що 28 липня 2006 року Полянською сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету від 20 липня 2006 року за №123 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власниками якого є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки кожному на праві приватної спільної часткової власності. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим повторно 08 серпня 2006 року Виконкомом Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис №06. Рішення виконавчого комітету №123 від 20 липня 2006 року прийнято на померлу особу, правоздатність якої була закінчена фактом смерті, тобто, прийнято з порушенням закону. У відповідності до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» - акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ст. 393 ЦК України - правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крім або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судом встановлено, що включення [PERSON] як співвласника в правовстановлюючий документ у 2006 році є юридично неможливим та суперечить нормам чинного законодавства, що регулює виникнення права власності. Це свідчить про наявність порушення процедури оформлення права власності та є підставою для визнання свідоцтва недійсним. В частині визнання права власності в порядку спадкування за заповітом суд зазначає таке. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України - способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із набуттям права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом; Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом перевірено заповіт, складений 25 серпня 2011 року [PERSON] , [INFO] , посвідчений секретарем Полянської сільської ради Петрус Н.І, зареєстрований в реєстрі за № 25, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті заповіла своїй дочці [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31 січня 2025 року, виданим виконавчим комітетом Полянської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №15 - [PERSON] (мати позивача) померла [INFO] . Згідно ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини; ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Суд встановив, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] (позивач) є донькою померлої [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідний актовий запис № 47 від 29.10.1973 року; згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 24 травня 2022 року, актовий запис №31 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на шлюбне « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 жовтня 2013 року, виданим виконавчим комітетом Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис №33 - [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємця). Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №80921631 від 23 квітня 2025 року вбачається, що Свалявською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №7397640, спадкодавець [PERSON] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до повідомлення №297/03-05, наданого представником Полянської сільської ради (вх. №1437 від 19.02.2026 року) - станом на 30.01.2025 року за адресою: [ADDRESS] станом на 14.09.1973 року згідно архівної по господарської книги №35 були зареєстровані : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів наданих позивачем на обґрунтування позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті [PERSON] (померла [INFO] ), враховуючи, що позивач має право на спадкове майно за заповітом після смерті матері, з урахуванням того, що Полянською сільською радою Закарпатсьокї області заперечень на позовну заяву, що спростовують заявлені вимоги не подано, що визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" - державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved