Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості та заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 2 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №101728194. Відповідно до умов договору, сума кредиту складає 8000 грн., строк користування кредитом 15 днів, проценти за користування кредитом - 12,00 грн.. які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушив строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим має заборгованість в розмірі 54812 грн., в т.ч.: 8000 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 46812 грн.- заборгованості за відсотками. 29 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 29-12/2021-45, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржника. В подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржника. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання не виконала належним чином, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану суму боргу у загальному розмірі 54812 грн., витрати на правничу допомогу та судовий збір. Заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 22 січня 2025 року позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 101728194 від 2 жовтня 2021 року у розмірі 54812 грн. (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот дванадцять гривень). Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) та 13000 грн. (тринадцять тисяч гривень) судових витрат на професійну правничу допомогу (т.1 а.с.99-101). Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 28 квітня 2025 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 22 січня 2025 року у цивільній справі № 591/8479/24 за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Скасоване заочне рішення Зарічного районного суду м.Суми від 22 січня 2025 року у цивільній справі №591/8479/24 за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (т.1 а.с.163). Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 17 червня 2025 року матеріали цивільної справи № 591/8479/24 за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано до Путивльського районного суду Сумської області для розгляду за підсудністю (т.1 а.с.182). Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області цивільну справу за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду (т.1 а.с.189). Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечував проти задоволення позовних вимог (т.1 а.с.190,216,252, т.2 а.с.2). При подачі заяви про перегляд заочного рішення відповідач зазначав, що враховуючи закінчення строку кредитування та відсутність нового погодження між сторонами щодо строку кредитування після закінчення строку кредитування, кредитодавець втратив право нараховувати проценти. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази перерахування позичальнику кредитних коштів саме у тих розмірах, що зазначає позивач. Крім того, зазначає, що [PERSON] згідно з даними посвідчення [NUMBER] від 22 серпня 2022 року має статус учасника бойових дій, а тому відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнений від нарахування йому процентів за кредитним договором (т.1 а.с.115-121). Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (т.1 а.с.203-204,223,254, т.2 а.с.4,19). При подачі заперечення на заяву про перегляд заочного рішення представник позивача зазначав, що відповідно до договору про споживчий кредит між сторонами досягнуто всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора. Кредитні кошти відповідно до умов договору видавались шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача, доказів зворотного відповідач не надає. Сторонами було погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій від сторін. Щодо застосування ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначає, що відповідача на військову службу було зараховано 1 травня 2022 року, отже на момент укладення кредитного договору відповідач не набув статусу військовослужбовця і на нього не розповсюджуються пільги передбачені законом (т.1 а.с.134-145). Відповідач подав до суду відповідь на заперечення, де зазначив, що всупереч вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» йому були протиправно нараховані відсотки первісним кредитором, як військовослужбовцю, і за користування кредитом йому не повинні були нараховуватись відсотки. Разом з тим, зазначає, що витрати на правову допомогу є необґрунтованими та значно завищеними (т.1 а.с.149-153). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 2 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101728194, згідно якого останній отримав кредит в сумі 8000 грн., строк користування кредитом 15 днів, проценти за користування кредитом - 12,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (т.1 а.с. 5-9). Згідно з п.2.3 договору передбачено порядок пролонгації строку кредитування. Згідно п. 2.3.1.2 договору Пролонгація на стандартних умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник прожовує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Додатком № 1 до даного договору є графік платежів за договором про споживчий кредит №101728194 від 2 жовтня 2021 року, відповідно до якого зазначені дата видачі кредиту/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період, сума кредиту за договором/погашення суми, проценти за користування кредитом, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту (т.1 а.с.9зв.). Платіжним дорученням № 33251963 від 2 жовтня 2021 року підтверджується, що ТОВ «Мілоан» здійснив переказ коштів у сумі 8000,00 грн., отримувач [PERSON] , код [NUMBER] , призначення платежу: кошти згідно договору № 101728194 (т.1 а.с.12зв.). Як вбачається з листа АТ КБ «ПриватБанк» від 14 листопада 2025 року № 20.1.0.0.0/7-251107/75905-БТ, на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ), на яку 2 жовтня 2021 року здійснено переказ коштів на суму 8000 грн. (т.1 а.с.244-246). 29 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №29-12/2021-45, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржника (т.1 а.с.16-18). Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан», за договором №101728194 (фізична особа [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ), складена за період з 2 жовтня 2021 року по 16 грудня 2021 рік. Дата надання кредиту: 2 жовтня 2021 року, сума 8000,00 грн., нарахування процентів (за період з 3 жовтня 2021 року по 17 жовтня 2021 року) згідно з п.1.5.2 договору у розмірі 0,80 грн; нарахування процентів (за період з 18 жовтня 2021 року по 16 грудня 2021 року) згідно з п.п.1.6, 2.3.1.2 договору у розмірі 400,00 грн. Всього нараховано: тіло кредиту: 8000,00 грн., проценти: 24012,00 грн. Загальна заборгованість станом на 29 грудня 2021 року визначена у розмірі 32012,00 грн.(т.1 а.с.13). Згідно з реєстром боржників до договору факторингу №29-12/2021-45 від 29 грудня 2021 року від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до боржника у сумі 32012 грн. (т.1 а.с.21). В подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» передає ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржника, що підтверджується реєстром боржників (т.1 а.с.22-28). Згідно з реєстром боржників до договору №10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10 січня 2023 року від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до боржника у сумі 54812 грн. Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.3.3.2 позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені договором. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідач усунувся від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором №101728194 від 2 жовтня 2021 року, яка складається з заборгованості за сумою кредиту та відсотках. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором вважається таким, що настав, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до кредитного договору №101728194 від 2 жовтня 2021 року, кредит надавався строком на 15 днів із процентами - 12,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, дата повернення кредиту: 17 жовтня 2021 року. Відповідно до п.2.3.1.2 договору №101728194 від 2 жовтня 2021 року строк кредитування підлягає пролонгації, але не може перевищувати 60 днів, тому суд приходить до висновку про закінчення строку цього договору 16 грудня 2021 року. Тобто до 16 грудня 2021 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти. Таким чином, суд враховує, що відсотки за користування кредитом нараховуються протягом строку дії кредитного договору або до моменту зміни сторонами строку повернення кредиту в повному обсязі згідно положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, на що вказала Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 та не вбачала підстав для відступу від таких висновків у своїй постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Позивач звернувся з вимогою про стягнення відсотків у розмірі 24012 грн. нарахованих ТОВ «Мілоан» у межах строку кредитного договору та про стягнення процентів у розмірі 22800 грн. за користування кредитом нарахованих фактором, проте не надає доказів пролонгації кредитного договору та не заявляє вимогу стягнення процентів у відповідності до ст. 625 ЦК України. Враховуючи викладене суд вважає, що у цьому випадку до стягнення підлягають відсотки за користування кредитом у межах строку дії кредитного договору у розмірі 24012 грн., як такі, що відповідають умовам кредитного договору №101728194 від 2 жовтня 2021 року, натомість вимога про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 22800 грн. нараховані після строку кредитного договору до задоволення не підлягає. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково на суму 32012 грн., що включає заборгованість за тілом кредиту, відсотки у межах строку кредитного договору. Що стосується викладеної відповідачем позиції, про звільнення його від сплати відсотків за користування кредитом, як військовослужбовця (учасника бойових дій), суд не бере до уваги, так як нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалось у межах строку кредитного договору та до отримання відповідачем статусу учасника бойових дій (22 серпня 2022 року), а тому на нього не розповсюджуються пільги передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до отримання відповідного статуса. Таким чином, наявні у справі докази дають підстави для висновку про часткове задоволення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 1 липня 2024 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс» укладено договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги. (т.1 а.с.32зв.-33т.1). Факт надання адвокатом послуг позивачу підтверджується договором про надання професійної правової допомоги від 1 липня 2024 року (т.1 а.с.32зв.-34), заявкою про надання правової допомоги (т.1 а.с.37), квитанцією (т.1 а.с.36) та актом про надання юридичної допомоги від 6 серпня 2024 року (т.1 а.с.38), які підтверджують факт сплати позивачем адвокату обумовленої договором вартості правничої допомоги. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1768 грн. 45 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову, пропорційно розміру задоволених вимог ((32012,00 х3028,00)/54812,00=1768,45) та 7592 грн. 43 коп. витрат на правничу допомогу понесену позивачем ((32012,00 х13000,00)/54812,00=7592,43). Виходячи з наведеного,

Outcome: partial