Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

11 березня 2026 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 02.08.2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що шлюбні відносини з відповідачем з часом погіршились через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і примирення не можливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, просила суд справу розглядати за її відсутності, а позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 02.08.2017 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між подружжям припинилися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу, оскільки перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами розірванню. Клопотання позивача про залишення їй після розірвання шлюбу шлюбного прізвища [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1331,20 грн.

Outcome: approved