Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із даним позовом, в якому просив суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 37. Позивач зазначив, що від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Фактично їх сім`я припинила своє існування через непорозуміння та спільне небажання відновлювати сімейні відносини. Шлюб існує лише формально. У зв`язку із чим, у сторін сімейне життя не склалося, вони припинили спільне проживання, ведення спільного господарства та спільного бюджету. Позивач вважає збереження сім`ї та примирення з відповідачем неможливим, а подальше перебування в шлюбі із відповідачем суперечить його інтересам. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08.01.2026 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач у судові засідання не з`являлася, про місце, день та час розгляду справи була неодноразово належним чином повідомлена, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за зареєстрованою адресою її місця проживання, що підтверджується наявними в матеріалах справи зворотними поштовими повідомленнями. Окрім того, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Заява про розгляд справи у її відсутність до суду не надходила, не скористалася своїми правами та не подала до суду відзив проти позову, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 березня 2014 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 37, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Подружні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Як передбачено ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відтак, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя й збереження сім`ї є неможливим та інтересам сторін не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. За таких умов суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Шлюб сторони розривають вперше. На підставі викладеного та

Outcome: approved