Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-07 00:00:00

09.02.2026 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. в системі «Електронний суд» звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою до [PERSON] , в якій вона просила стягнути з останнього на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 6030357 від 16.02.2022 року у розмірі 21900,00 грн., а також понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 16.02.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір № 6030357 в електронній формі. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок, у розмірі 15000,00 грн., строк користування кредитом - 90 днів з 16.02.2022 року та складається з пільгового та поточного періодів, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 9000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту кожен день строку користування кредитом. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 45000,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 5,0% від фактичного залишку кредиту кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. 25.07.2024 року було укладено договір №25-07/24 відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №6030357. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором №6030357. Виникла заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у нього обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 6030357 від 16.02.2022 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 21900,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 15000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4050,00 грн.; заборгованість за комісіями - 2850,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак директор ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. в позовній заяві просила про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не подав, а також не подав відзив на позов. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, які є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному об`ємі з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 16.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №6030357 (індивідуальна частина) (надалі - Договір). Згідно п.1.1. Договору Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3.Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльності та виконання обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Відповідно до п.1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту 15000,00 грн. Згідно п.1.3. Договору Кредит надається загальним строком на 90 днів з 16.02.2022 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періоду. Згідно п.1.3.1. Договору пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 18.03.2022 р.(рекомендована дата платежу). Згідно п.1.3.2. Договору поточного період складає 60 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду 17.05.2022 р.(дата остаточного погашення заборгованості). Згідно п.1.4. Договору Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 18.03.2022р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 17.05.2022р. (останнього дня строку кредитування). Комісія за надання кредиту: 2850,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5. Договору). Також сторони погодили, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 9000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2. Договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 45000,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3. Договору). Згідно п.2.3. Договору передбачено пролонгацію. Тобто сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Відповідно до п.6.1. цей Договір укладається в електронній форм в особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній систему Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до п.6.3. Договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного договору Позичальник погодився з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтвердив, що він ознайомився з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та Правил. Згідно п. 6.4. Договору, укладення Кредитодавцем договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отримання Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Згідно п.6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Акцепт договору Позичальником [PERSON] (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) S65534 16.02.2022р., номер телефону [NUMBER] , підтверджується довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Мілоан». Отже, підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. ТОВ «Мілоан» зі своєї сторони належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши [PERSON] кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується квитанцією еквайра АТ КБ «ПриватБанк», ID-операції: 1916641010, відповідно до якої ТОВ «Мілоан» 16.02.2022 р. о 12:45 було успішно перераховано кошти згідно договору № 6030357 у розмірі 15000,00 грн. Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Мілоан», заборгованість [PERSON] за договором № 6030357 від 16.02.2022 року становить 21900,00 грн., а саме: заборгованість за кредитом (залишок по кредиту) - 15000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 4050,00 грн., заборгованість по комісії за надання кредиту - 2850,00 грн. 25.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (Фактор) було укладено договір факторингу № 25-07/2024, відповідно до умов якого Клієнт - первісний кредитор відступає за плату своє право грошової вимоги до Боржників строк виконання зобов`язань за якою настав, або яке виникне у майбутньому у сумі 106716309,17 грн., а Фактор, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, приймає право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між Клієнтом та Боржниками. Згідно копії акту приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу №25-07/2024 від 25 липня 2024 року від 25.07.2024р. та копії акту приймання-передачі Реєстру Боржників для друку до Договору факторингу №25-07/2024 від 25 липня 2024 року від 26.07.2024р., Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників для друку складеного у вигляді електронного документу з накладенням КЕП у «ВЧАСНО» на 295 сторінках, після чого, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників і Фактор стає новим кредитором по відношенню Боржників, зазначених у Реєстрі Боржників. Кількість Боржників за Реєстром становить 15000. Відповідно до копії реєстру Боржників для друку до Договору факторингу №25-07/2024 від 25 липня 2024 року від 26.07.2024 року, до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшли права вимоги до [PERSON] (№1282) за договором № 6030387, на загальну суму 21900,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за кредитом (залишок по кредиту), 4050,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2850,00 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту, що також підтверджується витягом з даного реєстру. Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 27.01.2026 року загальна заборгованість [PERSON] за договором №6030357 від 16.02.2022 року за період з 25.07.2024 по 27.01.2026 року перед позивачем становить 21900,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4050,00 грн. - заборгованість по відсоткам, 2850,00 грн. - заборгованість по комісії. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій та/або будь-яких інших додаткових нарахувань. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно Закону України «Про електронну комерцію», на правовідносини стосовно договору №6030357 від 16.02.2022 року поширюється дія цього закону. Частина 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Докази повернення відповідачем кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Відповідач не надав суду докази, які спростовують доводи позивача та заявлену до стягнення заборгованість. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором №6030357 від 16.02.2022 року. Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним договором, наданим позивачем заборгованість відповідача станом на 27.01.2026 року становить 21900,00 грн. Докази на спростування наданих розрахунків заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договором відсутні, тобто відповідач у порушення умов договору взятих на себе зобов`язання не виконав, кредитні кошти та платежі відповідно до договору своєчасно не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правила згідно ст. 1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору. Крім цього, у суду відсутні докази про те, що відповідач мав об`єктивні перешкоди для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, проте фактично отримані та використані надані грошові кошти в добровільному порядку не повернув, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі, доказів про сплату ним заборгованості за кредитним договором позивачу або первісному кредитору матеріали справи не містять, а тому суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Факторинг Партнерс» про стягнення заборгованості за договором № 6030357 від 16.02.2022 року у розмірі 21900,00 грн. з [PERSON] підлягає до задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 13000 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи вбачається, що 02.07.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», в особі керуючого адвоката Бурдюг Тетяни Вікторівни та ТОВ «Факторинг Партнерс», в особі директора Сердійчук Я.Я. укладено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024. Згідно Витягу з Акту №25 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 року, Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» у відповідності до заявки на надання юридичної допомоги № 2330 від 01.12.2025 року погодили надання наступних правових (юридичних) послуг: надання усної консультації з вивченням документів 2 години - 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 години - 9000 грн. Враховуючи наведене вище витрати позивача на правничу допомогу по даній справі підтверджені у розмірі 13000,00 грн. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлено. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц суд зазначив, що не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. За таких обставин, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved