Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Адвокаткою Зибінською Г.В. подано до суду позов [PERSON] до Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, у якому вона просила визнати за [PERSON] , як за колишнім членом колгоспу «Нове життя» Прилуцького району с. Ковтунівка, право на земельну частку (пай) сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі 5,03 умовних кадастрових гектарів без визначення її меж в натурі на території Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Позов мотивований тим, що [PERSON] працював в колгоспі та пайгоспі «Нове життя» з січня 1992 року по січень 1995 року. Звільнено позивача з роботи з колгоспу за його власним бажанням за особисто поданою заявою про звільнення з роботи. Інформація про членство позивача в колгоспі наявна в архіві та підтверджується вищезгаданою архівною довідкою. Позивач заяву про виключення з членів колгоспу не подавав. 16.10.1995 відповідно до рішення Ковтунівської сільської ради народних депутатів Прилуцького району Чернігівської області колективному сільськогосподарському підприємству «Нове життя» село Ковтунівка Прилуцького району Чернігівської області видано Державний акт на право колективної власності на землю серії I-ЧН № 000082. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Ковтунівської сільської ради народних депутатів від 16.10.1995 № 34. Зазначений Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 24. На момент видачі колгоспу «Нове життя» Державного акту на право колективної власності на землю [PERSON] в колгоспі вже не працював, однак з членів колгоспу не виключався, а отже залишався членом колгоспу «Нове життя» на момент видачі господарству Державного акту. Згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області сертифікат на право на земельну частку пай по колишньому КСП Нове життя, с.Ковтунівка, Прилуцького р-ну, Чернігівської області, на ім`я [PERSON] не виписувався і державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката не видавався. Разом з тим, не включення позивача до списку громадян-членів КСП, а також відсутність правового механізму реалізації права на отримання земельного паю в позасудовому порядку порушує право позивача, як колишнього члена КСП, на отримання земельної частки (паю), у зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду з відповідним позовом. У підготовче судове засідання позивач та його представниця не з`явилися, проте остання подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача та просила задовольнити позовні вимоги у підготовчому засіданні в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився також, проте подав заяву до суду, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.п.17). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. З копії архівної довідки №47 від 12.05.2022 вбачається, що [PERSON] працював в колгоспі «Нове життя» та пайгоспі «Нове життя» з січня 1992 року по січень 1995 року (а.п.10). Згідно з копією архівної довідки №48 від 12.05.2022, в архівному фонді пайгоспу «Нове життя» в розрахункових відомостях із заробітної плати членів колгоспу «Нове життя» та пайгоспу «Нове життя» є відомості про заробітну плату [PERSON] за період з січня 1992 року по січень 1995 року (а.п.9). Відповідно до копії інформації № 29-25-0.5-545/2-26 від 27.01.2026, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства «Нове життя» с. Ковтунівка Прилуцького району Чернігівської області, що є Додатком 1 до Державного акта на право колективної власності на землю, не внесений. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не виписувався та не видавався. Середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Нове життя» становить 5,03 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) по КСП «Нове життя» с. Ковтунівка Прилуцького району Чернігівської області станом на 01.01.2026 складає 204825,35 грн (а.п.11). Відповідно до копії Державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН №000082 від 17.11.1995 вбачається, що Ковтунівською сільською радою народних депутатів Прилуцького району Чернігівської області, відповідно до рішення Ковтунівської сільської Ради народних депутатів від 16.10.1995 №34, видано Державний акт на право колективної власності на землю (з додатками №1 та №2) Колективному сільськогосподарському підприємству «Нове Життя» с. Ковтунівка, Прилуцького району, Чернігівської області, яким передано у колективну власність сільськогосподарського використання 2115,2 га землі в межах згідно з планом. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №24 (а.п.20-22). Додатком №1 до копії Державного акту на право колективної власності на землю, серії І-ЧН №000082 від 17.11.1995, є список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, загальною кількістю 385 громадян, проте у даному списку відсутнє ім`я та прізвище [PERSON] (а.п.23-29). Положеннями ст.3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Паювання земель відбувалось на підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 за №720/95, відповідно до п.2 цього Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали та лишаються членами зазначеного підприємства. Згідно п.5,6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Відповідно до пункту 7 вищевказаного Указу, при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Таким чином працівники сільськогосподарських підприємств, що з тих чи інших підстав не були включені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, мають право на земельну частку (пай) за рахунок резервного фонду за місцем розташування земель, що підлягали розпаюванню. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 №899-ГУ визначено коло осіб, які мають право на земельну частку (пай) - це колишні члени КСП, що отримали сертифікати, та їх спадкоємці, а також евакуйовані та добровільно відселені громадяни. Разом з тим, частина третя статті першої вказаного Закону передбачає, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч.1 ст.2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п.а ч.3 ст.152 ЗК України). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.04 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 396/1683/18-ц від 17.03.2020 також зазначив, про те, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. В Постанові Верховного Суду від 05.03.2021 у справі № 7171/641/18 зазначено про те, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до відповідних списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнень і затвердження указаних списків, а з моменту передачі (державної реєстрації) державного акта про право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству. Тобто, виходячи з положень вищезазначених нормативно-правових актів, в т.ч. практики Верховного суду, - головною умовою для отримання права на земельну частку (пай) є членство в сільськогосподарському підприємстві на момент видачі господарству державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Отже, з огляду на викладене вище, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, беззаперечно було встановлено, що [PERSON] , будучи з січня 1992 року членом колгоспу «Нове життя» с.Ковтунівка Прилуцького району, на момент передачі Державного акту на право колективної власності на землю, а саме 16.10.1995, отримав право на земельну частку (пай) в розмірі 5,03 умовних кадастрових гектарів без визначення її меж в натурі на території Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Разом з тим, невнесення [PERSON] до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, не може позбавити його права на земельну частку (пай), а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved