Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

27.02.2026 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі Позивач) до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 31.12.2023 між сторонами у відповідності до Законів України «Про електронну комерцію», «Про споживче кредитування» у електронній формі був укладений кредитний договір, за умовами якого Відповідачу на особисті потреби був наданий кредит в сумі 2000.00 грн. на строк кредитування - 300 днів, із встановленням базового періоду 30 днів, промо-ставки 0.75%, зниженої % ставки 2.50% в день, стандартної % ставки 2.50% в день. Позивач виконав взяті зобов`язання, надавши Відповідачу обумовлену суму кредитних коштів. У свою чергу, Відповідач свої зобов`язання за даним кредитним договором належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 13.01.2026 у нього утворилась заборгованість у сумі 15950.00 грн., яка становить: 2000.00 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 13950.00 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Разом з тим, Позивач просить стягнути з Відповідача не всю суму заборгованості, а лише її частину, а саме: 2000.00 грн. - простроченої заборгованості за кредитом та 8000.00 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами, а також понесені ним судові витрати у виді судового збору в сумі 2662.40 грн. Згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02.03.2026 було відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 26.03.2026. Сторони у судове засідання не з`явилися. При цьому, представник Позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому вказав, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З письмової згоди представника Позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом діяльності якої є 64.92 Інші види кредитування, та зареєстрованою, як фінансова установа (а.с.43, 44). У судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов Договору про відкриття кредитної лінії №1324-4473, укладеного 31.12.2023 між сторонами, Позивач відкрив [PERSON] кредитну лінію шляхом надання йому в кредит грошових коштів для задоволення особистих потреб у сумі 2000.00 грн. шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок Відповідача із використанням вказаних ним реквізитів електронного платіжного засобу [NUMBER] , із встановленням базового періоду 30 днів, промо-ставки 0.75%, зниженої процентної ставки 2.50% за кожен день користування кредитом, стандартної процентної ставки 2.50% за кожен день користування кредитом, строку кредитування - 300 календарних днів, дати повернення кредиту 25.10.2024, реальної річної процентної ставки 999947.50%, орієнтовної загальної вартості кредиту 17000.00 грн. (а.с.11-18, 19-26, 26 зворотна сторона - 29). Вказаний Договір та додаток до нього у виді Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, а також Правила відкриття кредитної лінії та Паспорт споживчого кредиту підписані Відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (С6957). З огляду на не оспорювання договору Відповідачем, письмова форма даного правочину дотримана, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування» та не суперечить приписам ст.ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України (а.с.18, 26, 28, 29). При цьому, на виконання вимог ч.1 ст.638 ЦК України, сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 16.12.2020 у справі №561/77/19. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши Відповідачу можливість користуватися обумовленим розміром коштів кредитної лінії, що підтверджується квитанцією 2410088186 та довідкою про перерахування суми кредиту, згідно з якими 31.12.2023 за допомогою системи LiqPay на платіжну карту 516874*77 було перераховано кошти в сумі 2000.00 грн.; призначення платежу: видача кредитних коштів за договором 1324-4473, 2023-12-31 (а.с.30, 31). Натомість, Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, кредит та проценти за його користування у відповідності до умов договору не сплатив. З наданого Позивачем розрахунку заборгованості Відповідача за кредитним договором №1324-4473 від 31.12.2023 вбачається, що заборгованість Відповідача перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» станом на 13.01.2026 становить 15950.00 грн., з яких: основний борг за кредитом 2000.00 грн., залишок відсотків 13950.00 грн. (а.с.32-40). При цьому стягнути з Відповідача Позивач просить лише частину вищевказаного боргу, зменшивши суму процентів до 8000.00 грн. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. У силу положень ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до вимог ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно з нормами ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані Позивачем докази суд визнає належними, допустимими, достовірними і достатніми, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог та логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з Відповідача заборгованості за кредитним договором, який був укладений в електронному виді. У свою чергу Відповідачем, який своїм правом надати суду пояснення та докази не скористався, відзиву на позов не подав, не спростовано доводів Позивача щодо неналежного виконання ним зобов`язань за кредитним договором та суми заборгованості перед Позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості на суму 10000.00 грн. У зв`язку з задоволенням позову, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сплачена при подачі позову сума судового збору 2662.40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved