Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до Слобідського районного суду міста Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 03.07.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1089, прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити без змін. Позовна заява мотивована тим, що 03.07.2015 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1089. У цьому шлюбі у подружжя народилось двоє дітей- [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у подружжя не склалось, через різні погляди на сімейне життя, втрату взаєморозуміння та почуттів любові один до одного . Спроби примирення та налагодження сімейних стосунків позитивних результатів не дали. Подружжя спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить її інтересам, примирення з відповідачем вважає неможливим. Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2026 справа розподілена судді Василенко О.Я. Ухвалою судді від 23.01.2026 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строку для усунення недоліків. 03.02.2025 на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 04.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, разом із позовною заявою від представника позивача надійшла заява в якій вона просила розірвати шлюб, справу розглядати без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином відповідно до закону, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта». Конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній», що згідно з усталеною практикою Верховного суду є належним повідомленням, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяв чи клопотань не надійшло. Враховуючи зазначене, на підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 03.07.2015 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1089, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.30). У цьому шлюбі у подружжя народились діти- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з актового запису про народження («Дія»), свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з актового запису про народження («Дія»), свідоцтво про народження Серія [NUMBER] (а.с.12, 13). Позивач у позові зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось, на цей час сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають, а шлюб носить лише формальний характер, позивач заперечує проти примирення. Відповідач свою позицію щодо позовних вимог не висловив, відзив не подав. В позовній заяві, представник зазначає, що після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом із матір`ю, спір між сторонами щодо виховання дітей, їх місця проживання та спільного утримання, відсутній. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За приписом статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 36 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. У частині першій статті 104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим та право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу одним із подружжя гарантується державою та забороною примушування до збереження шлюбних відносин (ст. 56 СК України). Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Отже, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, позицію відповідача, який не скористався своїм правом на подання відзиву, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на вищевикладене, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved