Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 06.01.2026 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії, заборгованість із плати за абонентське обслуговування, інфляційні втрати, 3% річних та пеню, а всього 19 375,80 грн. Позов обґрунтовано обставинами: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам), в тому числі відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Відповідач оплату за отримані послуги належним чином не здійснював, у зв`язку з чим за період з 01.11.2021 по 31.05.2025 виникла заборгованість: ?за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 15 151,72 грн; ?за абонентське обслуговування у розмірі 770,93 грн. Позивачем нараховані: ?інфляційні втрати в розмірі 2 258,65 грн; ?3% річних у розмірі 543,15 грн; ?пеня в розмірі 651,35 грн. Позиція відповідача. У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 06.01.2026 позовна заява надійшла до суду разом із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує. 28.01.2026 судом отримано відповідь про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 29.01.2026 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзив не надав. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих комунальних послуг. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам). Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з постачання теплової енергії за вказаною адресою, які надає позивач. Відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Розмір заборгованості за зазначений період підтверджений наданими позивачем розрахунками та відповідачем не спростований. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за період з 01.11.2021 по 31.05.2025 за вказаною адресою нараховано: ?заборгованість за послугу з постачання теплової енергії 15 151,72 грн; ?заборгованість із плати за абонентське обслуговування 770,93 грн. Внаслідок порушення відповідачем вимог чинного законодавства позивачем здійснено нарахування: ?інфляційних втрат у розмірі 2 258,65 грн; ?3% річних у розмірі 543,15 грн; ?пені у розмірі 651,35 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками. Розмір нарахованого боргу відповідачем не спростовано. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-VIII, індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Пунктами 1, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Нормою ч. 5 ст. 13 вказаного Закону (із змінами) передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Після опублікування позивачем 01.10.2021 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та відсутності заперечень споживачів щодо обрання такої моделі договірних відносин, з 01.11.2021 вважається, що такий договір укладено між позивачем і відповідачем. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Аналогічне положення щодо стягнення пені міститься у пункті 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними. Суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з оплати за надані послуги позивачем за адресою: [ADDRESS] у розмірі 15 151,72 грн, на яку правомірно нараховано абонентське обслуговування, інфляційні втрати, 3% річних та пеню. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідач не виконує покладені на нього законом обов`язки з оплати за надані комунальні послуги, своїми неправомірними діями завдає позивачеві збитків, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості, плати за абонентське обслуговування, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору його належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням встановлених судом обставин щодо користування відповідачем житловим приміщенням та отримання комунальної послуги з постачання теплової енергії у зазначений період, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача: ?заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 15 151,72 грн; ?заборгованість за абонентське обслуговування у розмірі 770,93 грн; ?інфляційні втрати у розмірі 2 258,65 грн; ?3% річних у розмірі 543,15 грн; ?пеню у розмірі 651,35 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню, становить 19 375,80 грн. Зазначені суми підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а тому підлягають стягненню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень статті 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved