Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 1973522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30 травня 2021 року у розмірі 25584 грн, Кредитним договором № 2215096177 від 30 листопада 2020 року у розмірі 24679 грн 64 коп, Договором про надання фінансового кредиту № 16155-06/2021 від 25 червня 2021 року у розмірі 6278 грн 30 коп, а всього загальна сума заборгованості становить 56541 грн 94 коп, та судові витрати по справі у розмірі 3028 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 30 травня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір № 1973522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 02 липня 2021 року між сторонами було укладено Додатковий договір до Договору № 1973522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 27 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 27062022. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 27062022 укладеного 27 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 25584 грн за Договором № 1973522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу становить 7800 грн, сума заборгованості за відсотками становить 17784 грн. 30 листопада 2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено Кредитний договір № 2215096177. 07 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016. 08 листопада 2023 року між Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № НІ/11/10-Ф. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимог до Договору факторингу № НІ/11/10-Ф від 08 листопада 2023 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 24679 грн 64 коп за Кредитним договором № 2215096177, з яких сума заборгованості по тілу кредиту становить 12493 грн 82 коп, загальна заборгованість по відсоткам становить 01 грн 26 коп, загальна заборгованість по комісії становить 12184 грн 56 коп. 25 червня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 16155-06/2021. 18 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 18012022. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 18022022 укладеного 18 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6278 грн 30 коп за Договором про надання фінансового кредиту № 16155-06/2021, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу становить 3468 грн 50 коп, сума заборгованості за відсотками становить 2809 грн 80 коп. До теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Судова повістка про виклик до суду відповідачу не направлялась у зв`язку з тим, що тимчасово призупинено приймання поштових переказів, адресованих до м. Рубіжне Луганської області, оскільки ця територія є тимчасово окупованою територією України. Повідомлення про місце, дату та час розгляду справи розміщено шляхом публікації оголошення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, 30 травня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір № 1973522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 7800 грн строком на 30 днів. Стандартна процента ставка становить 1,90 % в день та застосовується у межах строку кредиту. 02 липня 2021 року між сторонами було укладено Додатковий договір до Договору № 1973522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 27 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 27062022. Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 1973522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30 травня 2021 року. Вказане підтверджується копією зазначеного Договору факторингу та витягом з Реєстру боржників до вказаного договору. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач порушив умови договору та не повернув кредит у зазначені строки, у результаті чого виник борг. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 1973522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30 травня 2021 року за період з 27 червня 2022 року по 30 квітня 2024 року, станом на 30 квітня 2024 року заборгованість становить 25584 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу становить 7800 грн, сума заборгованості за відсотками становить 17784 грн. 30 листопада 2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено Кредитний договір № 2215096177, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 21220 грн, на строк 24 місяці, щомісячні проценти 3,19 %. Також було підписано Паспорт кредиту № 5096177. 07 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016. 08 листопада 2023 року між Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № НІ/11/10-Ф. Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 2215096177 від 30 листопада 2020 року. Вказане підтверджується копією зазначеного Договору факторингу та витягом з Реєстру боржників до вказаного договору. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач порушив умови договору та не повернув кредит у зазначені строки, у результаті чого виник борг. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 2215096177 від 30 листопада 2020 року за період з 08 листопада 2023 року по 30 квітня 2024 року, станом 30 квітня 2024 року заборгованість становить 24679 грн 64 коп, з яких загальна сума заборгованості по тілу кредиту становить 12493 грн 82 коп, загальна заборгованість по відсоткам становить 01 грн 26 коп, загальна заборгованість по комісії становить 12184 грн 56 коп. 25 червня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 16155-06/2021, відповідно до якого відповідачу було надано фінансовий кредит в розмірі 3500 грн, на строк 30 днів, тобто до 23 липня 2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 328,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 0,90% (процентів) на добу. 18 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 18012022. Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договір про надання фінансового кредиту № 16155-06/2021 від 25 червня 2021 року. Вказане підтверджується копією зазначеного Договору факторингу та витягом з Реєстру боржників до вказаного договору. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач порушив умови договору та не повернув кредит у зазначені строки, у результаті чого виник борг. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 16155-06/2021 від 25 червня 2021 року за період з 18 лютого 2022 року по 30 квітня 2024 року, станом на 30 квітня 2024 року заборгованість становить 6278 грн 30 коп, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу становить 3468 грн 50 коп, сума заборгованості за відсотками становить 2809 грн 80 коп. Згідно ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З урахуванням викладеного позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7800 грн за Договором № 1973522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30 травня 2021 року підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення відсотків за вищезазначеним договором у розмірі 17784 грн, суд приходить до наступного. Сума нарахованих відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, оскільки перевищує її більше ніж у два рази та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Суд враховує, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не зміг оцінити належно. Крім того, з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями. Також, відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. З огляду на наведене, суд при вирішенні питання щодо стягнення відсотків в даній справі, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає за необхідне зменшити розмір відсотків до розміру заборгованості по Договору № 1973522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30 травня 2021 року, що становить 7800 грн. Отже, зважаючи на об`єктивні обставини, що склалися в межах цієї справи, які підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги за Договором № 1973522 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30 травня 2021 року підлягають частковому задоволенню у розмірі 15600 грн, з яких: 7800 грн тіло кредиту, 7800 грн заборгованість по відсоткам. Що стосується вимог позивача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором № 2215096177 від 30 листопада 2020 року у розмірі 24679 грн 64 коп, з яких сума заборгованості по тілу кредиту становить 12493 грн 82 коп, загальна заборгованість по відсоткам становить 01 грн 26 коп, загальна заборгованість по комісії становить 12184 грн 56 коп, ці вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 16155-06/2021 від 25 червня 2021 року у розмірі 6278 грн 30 коп, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу становить 3468 грн 50 коп, сума заборгованості за відсотками становить 2809 грн 80 коп, то ці вимоги також підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial