overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 15.07.2000 року виконавчим комітетом Росішківської сільської ради Тетіївського району Київської області, актовий запис № 2, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них з дружиною через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри не склалися, на даний час шлюбні відносини у них припинені, а тому вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберігати її надалі недоцільно. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. При цьому представник відповідачки [PERSON] адвокат Порхун О.П. надала до суду заяву про визнання [PERSON] позовних вимог. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 15.07.2000 року виконавчим комітетом Росішківської сільської ради Тетіївського району Київської області, актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії [NUMBER] від 03.03.2026 року. В період спільного проживання сімейні стосунки у сторін через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри не склалися, на даний час шлюбні відносини у них припинені. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони зберігати шлюб не бажають, а тому суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд судові витрати з відповідачки на користь позивача не стягує, так як останній вимог про їх відшкодування не ставить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

24.12.2025 року ТОВ «Коллект центр» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №631016123, а також 2 422,40 грн. судового збору і 13 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 11.09.2018 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір №631016123, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 18 000,00 грн. та зобов`язався повернути його в строк до 11.09.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 26%. 17.05.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» було укладено Договір факторингу №2, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №631016123 від 11.09.2018 року, що уклали АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 18.05.2021 року між ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №18-05/21 від 18.05.2021 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «ФЛЕКСІС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до позичальників, в тому числі за договором №631016123 від 11.09.2018 року. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором №631016123 від 11.09.2018 року, що був укладений між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Позивач вказує, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, у зв`язку чим станом на день формування позовної заяви у нього виникла заборгованість у розмірі 37 053,18 грн., яка складається з: 28 805,95 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3 693,47 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 3 054,43 грн. - заборгованість за штрафними санкціями, 1 257,84 грн. інфляційні збитки, 241,49 3% річних. 09.01.2026 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників процесу. У судове засідання представник АТ«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М.М. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, у позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі [PERSON] ) заборгованості за кредитним договором в сумі 64 464,50 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує, що 14.03.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено кредитний договір № 7684054. На виконання вказаного кредитного договору відповідачу було перераховано грошові кошти в сумі 18 000 грн. на його банківську картку № [NUMBER] . Право вимоги за вказаним вище договором позивач отримав на підставі договору факторингу від 16.05.2025 № 16/05/25-Е. Як вказує позивач, відповідач прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого, за останнім обліковується заборгованість в сумі 18 000 грн. основного боргу по кредиту та 46 464,00 грн. відсотків за користування кредитом. Враховуючи добровільну не сплату відповідачем вказаної вище заборгованості, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за основним боргом та відсотками за користування кредитом у сумі 64 464 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про судові засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток на зареєстровану адресу проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

ТОВ «Енера Вінниця» в системі Електронний суд звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, мотивуючи його тим, що на підставі публічного договору приєднання - Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ Енера Вінниця, до умов якого приєднався [PERSON] та щодо якого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Так, Позивач здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕКП від 14.06.2018р. № 429), починаючи з 01.01.2019 року. На виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Позивачем розміщено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додається) на своєму офіційному веб-сайті: http://vin.enera.ua. Здійснивши фактичне споживання електричної енергії та оплату виданих рахунків, Відповідач приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, за особовим рахунком № [NUMBER] . Об`єкт Відповідача до якого здійснюється постачання електричної енергії, знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно умов укладеного Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Факт постачання електричної енергії [PERSON] та її обсяг, підтверджується наданими до цієї заяви Довідкою про розмір нарахованих платежів та оплат за електропостачання, а також рахунком на оплату. Проте, станом на дату подання цієї позовної заяви, Відповідач заборгував Позивачу плату за спожиту електричну енергію у розмірі 3909,60 грн. (три тисячі дев`ятсот дев`ять гривень, 60 коп.). За даними оператора системи розподілу, вказаний розмір заборгованості утворився наростаючим підсумком за період з 01.06.2025 по 31.10.2025 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Представник ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказує, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 15.01.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) № 15.01.2024-100002964. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 4500,00 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 16.01.2024 року. Строк, на який надається кредит, 42 дні з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 25.02.2024. За користування кредитом передбачена сплата процентів у розмірі: процентна ставка «Стандарт» - 2,5% за один день користування кредитом; процентна ставка «Економ» - 2% за один день користування кредитом; денна процентна ставка 2,33%. Позивач стверджує, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 8910,00 гривень, що складається тіла кредиту в розмірі 4500,00 гривень та процентів в розмірі 4410,00 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 15.01.2024-100002964 від 15.01.2024 року в розмірі 8910 грн. та покласти судові витрати на відповідача. Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 30.01.2026 року відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про причину неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомедованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку повістки до електронного кабінету відповідача. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 10.12.2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис №3218. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та повнолітного сина. Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними та різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Шлюбні відносини не підтримують близько дев`яти років. Враховуючи наведені обставини позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити за нею судові витрати, а також залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У визначені судом строки, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, судову кореспонденцію надіслано судом за останнім відомим місце проживання відповідача: [ADDRESS] . Судова кореспонденція повернулася на адресу суду. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що 10.12.2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №3218 (а.с. 2). В період шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Сторони шлюбних відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. Відповідно до ст.ст. 13, 141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

21.01.2026 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , посилаючись на те, що з вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.09.1999 року Новороманівською сільською радою Новоград-Волинського району актовий запис № 7. Під час шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, шлюб носить лише формальний характер, проживають окремо, втратили почуття поваги та любові, [PERSON] вчиняє домашнє насильство, тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.09.1999 року Новороманіською сільською радою Новоград-Волинського району актовий запис № 7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 5). Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідач поновлювати не бажають, позивач та відповідач наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхній дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, у якому зазначив, що 23.07.2011 року зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені та на даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання є неможливим. Вважає, що так само примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Рожкової О.С. від 14.01.2026 року цивільну справу передано на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 26.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Чайковська Р.А. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 23 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №1114, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому, на думку суду, наявні підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, який належав його бабі [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої, заперечень до справи не має, позов визнає. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - баба позивача, якій на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, до складу якого, згідно технічної документації входять: А-1 житловий будинок, а-1 веранда, а1 сходи, Б стайня, б прибудова, В стодола, Г сарай, Д гараж, Е комора, Є літня кухня, є прибудова, є1 сходи, є2 дашок, Пг. погріб, № 1 огорожа, № 2 колодязь, що у [ADDRESS] . Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1964 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач проживав спільно зі спадкодавцем до її смерті, вступив в управління спадковим майном, отже прийняв спадщину. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючого документу на право власності на спадкове майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інший спадкоємець - батько позивача [PERSON] у визначений законом строк від спадку не відмовився, однак встановлено, що він претензій на спадок не має про що надав письмову заяву. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до позивача правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved