Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

09.02.2026 позивач [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вона з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2018 року, який був зареєстрований Дніпровським районним у місті Херсоні відділі державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №475. В шлюбі [INFO] народився син- [PERSON] . Дитина проживає з позивачем. Після 24.02.2022, позивач [PERSON] разом з дитиною виїхала до Польщі. Шлюбні відносини між сторонами погіршились, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, шлюб має лише формальний характер. Таким чином, позивач вважає, що їх сім`я розпалась повністю та остаточно і продовжувати шлюбні відносини позивач не бажає, на підставі викладеного просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участи на позовних вимогах наполягають, просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подав, подав до суду письмову заяву, в якій своє згоди на розірвання шлюбу не виражає, судитись з позивачем наміру не має, просить розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,що з 02.11.2018 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.23). Позивач та відповідач мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.23). На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач проживає з дитиною в Польщі. Сторони спільне господарство не ведуть, позивач подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим (а.с.1-4). Майнового спору на час розгляду справи, не мають. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 109 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Підсумовуючи, суд вважає, що позов обґрунтований, шлюб між сторонами існує формально, докази про можливість збереження сім`ї сторін відсутні, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, примирення між сторонами неможливе, їхня сім`я розпалася остаточно, позивачка [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу, зазначила, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, а відповідач [PERSON] заперечень проти розірвання шлюбу суду не надав, а тому, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, що має істотне значення, відтак шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved