Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із вказаним позовом, та вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 20.05.2025 було укладено кредитний договір (оферти) №20.05.2025-100000424. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 26000 грн., строком на 184 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 19.11.2025. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з надання кредиту - 20% від суми кредиту та дорівнює 5200 грн. Неустойка: 260 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання заяви утворилась заборгованість у розмірі 92040 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту - 26000 грн., по процентам - 47840 грн., комісії пов`язаної з наданням кредиту) - 5200 грн., неустойки - 13000 грн. За таких обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» суму заборгованості за Кредитним договором №20.05.2025-100000424 від 20.05.2025 у розмірі 92040 грн., а також судові витрати. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без участі позивача та його представника. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.8 зворот). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позов не надала. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.05.2025 о 09:15 [PERSON] сформовано заявку кредитного договору №20.05.2025-100000424 (кредитної лінії). Указана заявка містить персональні дані позичальника [PERSON] , а також реквізити належного їй електронного платіжного засобу для надання коштів за договором: 4790-72хх-хххх-9970 (а.с.17 зворот - 18). Сторонами погоджено наступні умови кредитування: дата надання/видачі кредиту- 20.05.2025 (п.1); сума кредиту - 26000 грн. (п.2); строк, на який надається кредит - 184 днів з дати його надання (п.3); дата повернення (виплати) кредиту - 19.11.2025 (п.4); процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п.6). Комісія, пов`язана з надання кредиту - 20% від суми кредиту та дорівнює 5200 грн. (п.7). Неустойка: 260 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.15). Розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України становить 365% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України встановлюється законом (п.16). 20.05.2025 сформована відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №20.05.2025-100000424 (кредитної лінії), яка містить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е339 (а.с.18). До позовної заяви додано пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), яка містить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е339; а також інформаційне повідомлення позичальника, яке є додатком до кредитного договору (а.с.16-17, 18 зворот). За змістом листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02.01.2026 №1-0201, останнє надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене у державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК №342 від 02.10.2012) та отримало ліцензію Національного банку України №3 від 11.11.2013. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 20.05.2025 09:16:28 на суму 26000 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.ua - 746637501, призначення платежу: видача за договором кредиту №20.05.2025-100000424 (а.с.23). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Як зазначено в ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що 20.05.2025 року між [PERSON] та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було укладено електронний кредитний договір, який підписано останнім електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. Отже, судом встановлено, що [PERSON] на виконання умов кредитного договору ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було надано кредитні кошти в сумі 26000 грн. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із розрахунком заборгованості за договором №20.05.2025-100000424 від 20.05.2025 заборгованість позичальника [PERSON] станом на 02.01.2026 становить 92040 грн., із яких: 26000 грн. - основний борг; 47840 грн. - проценти; 5200 грн. - комісія; 1300 грн. - неустойка (а.с.21-22). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Приймаючи до уваги те, що відповідач, отримавши від позивача кредит в сумі 26000 грн., зобов`язання стосовно їх повернення, сплати відсотків у встановленому договорі розмірі не виконав, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 79 040 грн., з яких: 26 000 грн. - основний борг; 47 840 грн. - проценти; 5 200 грн. - комісія. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача 13000 грн. - заборгованості за неустойкою. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що кредитний договір укладено в період дії в Україні воєнного стану, а отже і заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) в сумі 13000 грн. нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 13000 грн. - заборгованості за неустойкою до задоволення не підлягає. Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2286,35 грн. (79040 грн. х 2662,40 грн. / 92040 грн.).

Outcome: partial