Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

08 грудня 2025 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 1/2 частку житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. №552/02-14 від 03 листопада 2025 року було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки позивачем оспорюється факт прийняття спадщини дітьми спадкодавця. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення № 214п15 виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих від 22 травня 1986 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, договору забудови, укладеного 20 червня 1986 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі під № 1-1357, [PERSON] та [PERSON] передано у безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв.м., для будівництва житлового будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта виготовленого ФОП [PERSON] станом на 15 травня 2025 року житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] побудовано в період 1986-1989 роки. Згідно п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. У своєму листі № 8.4-35/18/1 від 23.02.2016 року, Міністерство юстиції України зазначило: «Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі». Отже, будинки, які побудовані до 1992 року не підлягають введенню в експлуатацію, не належать до самочинного будівництва і документом, який підтверджує відповідність його будівельним нормам, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Враховуючи викладене, судом встановлено, що житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 82024979 від 29 липня 2025 року, наданого приватним нотаріусом Гнесько В.Г., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -дружина [PERSON] , що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану №00052691053 від 29 липня 2025 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; -син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 31 липня 2025 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); -син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18 травня 1982 року відділом ЗАГС м. Марганець Дніпропетровської області; -син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09 грудня 1980 року відділом ЗАГС м. Марганець Дніпропетровської області; -син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 жовтня 1986 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС. Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відповідними записами у будинковій книзі на вищезазначений житловий будинок, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Разом з тим встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на спадщину після смерті [PERSON] не претендують, крім того надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] за [PERSON] . Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. №552/02-14 від 03 листопада 2025 року було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки позивачем оспорюється факт прийняття спадщини дітьми спадкодавця. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved