Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» в особі представника звернулося до Жидачівського районного суд Львівської області з позовною заявою до [PERSON] , якому просить стягнути з відповідача на користь позивача, завдані збитки в порядку регресу у розмірі 35157,00 грн., та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,20 грн.. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 30.08.2024 [PERSON] , керуючи транспортним засобом Фольцваген, д.р.н. [NUMBER] в м. Івано-Франківськ допустив зіткнення з іншим транспортним засобом. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Фольцваген, д.р.н. [NUMBER] , була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР222342502. Внаслідок вищевказаної ДТП було нанесено травми пішоходу, внаслідок якої вона померла. Відповідно до постанови суду від 21.10.2024, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС було надано інформацію, що станом на 18.09.2025 р. в ЄДР МВС відсутні відомості про видачу посвідчення водія [PERSON] . З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 35 157,00 грн. Згідно зі статтею 38.1.1. Закону України ОСЦПВВНТЗ, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду: б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Оскільки, відповідно до відповіді Головного сервісного центру МВС водій забезпеченого транспортного засобу не мав права на керувати транспортним засобом, то у позивача виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 17.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін в судове засідання. Ухвалою від 15.01.2026 визнано явку представника позивача в судове засідання обов`яковою. 10.03.2026 представником позивача подано клопотання про долучення доказів на підтвердження позовних вимог. Представник позивача, явка якого в судове засідання була визнана обов`язковою не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Одночасно, враховуючи те, що представником позивача подано клопотання про долучення доказів, а відтак відпали обставини, що слугували для визнання явки представника позивача в судове засідання обов`язковою, а також те, що представник позивача відповідно до позовної заяви просить розглянути справу без участі їхнього представника, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач в судове засідання не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи. При цьому, [PERSON] повідомлялася про розгляд справи в суді за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Направлені на його адресу рекомендоване повідомлення повернуто до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17). Також, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України повідомлення відповідача було здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Жидачівського районного суду Львівської області). У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Оскільки відповідач відзив на позовну заяву не подав, представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено такі обставини. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.10.2024 у справі №344/18246/24, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень (а.с.16). Вказаною постановою встановлено, що 30.08.2024 року о 10 год. 00 хв. в м. Івано-Франківськ, на перехресті вулиць Василіянок-Дністровська, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , під час перестроювання з смуги не ввімкнув покажчик повороту, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що рухався прямо. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.2.3б; п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30.08.2024, є встановленим та не підлягає доказуванню. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «СК» «ГАРДІАН», що підтверджується витягом перевірки чинності полісу внутрішнього страхування №222342502 (а.с.18). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. . [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Універсальна», підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-217601567 (а.с.14). Відповідно до вищевказаного полісу № ЕР-217601567, страхова сума за одного потерпілого становить: 320 000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю; 160 000 грн. - за шкоду, заподіяну майну; 0,00 грн. - розмір франшизи. Як видно із повідомлення від [PERSON] та додаткових пояснень щодо обставин настання ДТП від 01.10.2024, який адресований ТДВ «СК» «ГАРДІАН»,водієм транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , останньою повідомлено позивача про вказану дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 30.09.2024 та про обставини такої (а.с.8-13). Також в матеріалах справи міститься протокол огляду транспортного засобу №10/2024 від 08.10.2024 року, у якому зафіксовано пошкодження, які отримав автомобіль «Volkswagen», д.н.з. . [NUMBER] , внаслідок ДТП (а.с.19-24). 03.10.2024 власник автомобіля «Volkswagen», д.н.з. . [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ТДВ «СК» «ГАРДІАН»,із заявою про страхове відшкодування по події, яка мала місце 30.09.2024 та відповідно до якої просить здійснити виплату страхового відшкодування згідно з договором страхування (полісом) №ЕР - 222342502 (а.с.15). Відповідно до платіжної інструкції №224423 від 10.12.2024, ТДВ «СК» «ГАРДІАН», виплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 35157,00 грн. (а.с.25). 10.10.2025 позивач звертався до відповідача із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 35157,00 грн. (а.с.26), однак останній належним чином не відреагував. Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Як зазначено у ст. 5 Закону України № 3720-IХ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 3720-IХ) страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 3720-IХ, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. У разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, а для регламентної виплати, визначеної пунктом 4 частини першої статті 43 цього Закону, - у межах страхових сум, встановлених на день укладення внутрішнього договору страхування, за яким здійснюється така виплата, зобов`язано у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи (ч.2 ст.18 Закону № 3720-IХ) Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 3720-IХ порядку. Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону № 3720-IХ, у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи. Загальний розмір усіх здійснених страхових (регламентних) виплат у разі заподіяння шкоди майну потерпілої особи не може перевищувати розмір страхової суми за таку шкоду, встановленої цим Законом (ч.3 ст.26 Закону № 3720-IХ). Таким чином, на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у страховика на випадок деліктного зобов`язання виникає обов`язок, у межах суми страхового відшкодування виконати обов`язок страхувальника, який завдав шкоди. При цьому, як встановлено судом, позивачем, як страховиком автомобіля марки ТДВ «СК» «ГАРДІАН», було виконано свій обов`язок за договором страхування та здійснено виплату потерпілому суми страхового відшкодування в розмірі 35157,00 грн.. На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. б) п.1 ч.1 ст.37 Закону № 3720-IХ, cтраховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо така особа керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом, у тому числі відповідної категорії. Як видно із відповіді Головного Сервісного Центру, який адресований представнику ТДВ «СК «ГАРДІАН» №31/7887-5140-2026 від 10.03.2026, то такі повідомляють, що станом на 09.03.2026 інформація про позбавлення [PERSON] , [INFO] , права керування транспортними засобами в Єдиному державному реєстрі МВС (далі ЄДР МВС) відсутня. Інформація щодо позбавлення права керування транспортними засобами може міститися в базах даних органів Національної поліції України. Додатково зазначають? що станом на 09.03.2026 в ЄДР МВС відсутні відомості про видачу посвідчення водія на ім`я вищезазначеної особи (а.с.77). Враховуючи, що [PERSON] скоїв ДТП, що підтверджується постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.10.2024 у справі №344/18246/24, не маючи при цьому посвідчення водія відповідної категорії та те, що страховик відшкодував заподіяні збитки, то до нього перейшло право вимоги відшкодування заподіяних відповідачем збитків в порядку регресу. Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що відповідач в судове засідання не з`явився та не представив жодних доказів на спростування позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення завданих збитків в порядку підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved