Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

заявник звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання, разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер дідусь заявника [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку по [ADDRESS] . Заявник є спадкоємцем п`ятої черги, як онук [PERSON] . Єдиним спадкоємцем першої черги [PERSON] є його син батько заявника [PERSON] . В 2020 році заявник [PERSON] забрав дідуся до свого місця проживання в [ADDRESS] , через те, що його дружина [PERSON] [PERSON] померла в 2008 році, він проживав один досяг похилого віку та особливості с. Садове, де немає магазинів та проживає всього близько 10 осіб, до найближчого сусіда близько 0,5 км. При цьому [PERSON] залишився зареєстрованим в с. Садове. Нотаріусом йому було письмово роз`яснено, право звернення до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Виходячи з того, що він постійно проживав з спадкодавцем на час смерті того, вважає, що згідно положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України він прийняв спадщину, а тому просить встановити такий факт в судовому порядку з метою подання документів нотаріусу для отримання спадщини. Ухвалою від 17.02.2026 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду, задоволено клопотання про виклик та допит свідків [PERSON] та [PERSON] та про витребування доказів. В судовому засіданні протокольною ухвалою 11.03.2026 задоволено клопотання представника заявника адвоката Волощука В. В. про відмову від допиту свідків [PERSON] та [PERSON] та задоволено клопотання про допит свідків [PERSON] і [PERSON] . Оголошено перерву за клопотанням представника позивача. В судове засідання 01.04.2026 заявник [PERSON] та його представник адвокат Волощук В. В. не з`явились, від представника надійшло клопотання про розгляд заяви про встановлення юридичного факту за його відсутності та долучено копію акту від 30.03.2026 про обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] з доказами отримання такого заінтересованою особою [PERSON] . Заяву просить задоволити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, 11.03.2026 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та не заперечення проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення юридичного факту. Оскільки учасники справи в судове засідання 01.04.2026 не з`явилися, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, допитавши свідків, дослідивши надані докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема з врахуванням ст. 315 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Ст. 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Встановлення факту постійно проживання на час відкриття спадщини, заявнику необхідне для реалізації свого законного права на оформлення спадщини після смерті спадкодавця у встановленому законом порядку. Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 даного кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З свідоцтва про смерть [NUMBER] від 14.03.2022 вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с. Ордженікідзе Голованівського району Кіровоградської області у віці 90 років. З свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] . З довідки № 09-08/84 від 09.12.2025, що видана відділом архітектури та містобудування Гайворонської міської ради Кіровоградської області вбачається, що домоволодінню по [ADDRESS] у зв`язку з перейменуванням населеного пункту та вулиці закріплено назву [ADDRESS] . З свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . З свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] . Листом від 18.12.2025 приватний нотаріус Линюк Н. А. роз`яснила [PERSON] право звернення до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті дідуся [PERSON] . З довідки № 382 від 19.11.2025, що видана Гайворонською міською радою, вбачається, що відповідно до реєстру територіальної громади в буд [ADDRESS] був зареєстрований та проживав [PERSON] , який помер [INFO] ; станом на 13.03.2022 за вказаною адресою інші зареєстровані особи відсутні. З договору купівлі-продажу від 04.11.1994 вбачається, що [PERSON] придбала будинок [ADDRESS] , договір посвідчений нотаріусом Линюк Н. А. та зареєстрований за № 3778 22.10.1994. З архівної довідки № 584 від 12.12.2025, що видана КП Благовіщенське МБТІ будинок по вул.. Орджонікідзе, 82, в м. Гайворон Кіровоградської області за архівними даними реєстрових книг МБТІ станом на 01.01.2013 належав [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 04.11.1994. Наказом від 18.12.2025 № 139 відділу архітектури та містобудування Гайворонської міської ради Кіровоградської області затверджено рішення про присвоєння реквізиту адреси об`єкту нерухомого майна будинок садибного типу [ADDRESS] . З довідки № 83 від 05.02.2026, що видана відділом надання адміністративних послуг Гайворонської міської ради вбачається, що в квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З листа від 25.02.2026 приватного нотаріуса Линюк Н. А. вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] нею не заводилась, було надано роз`яснення [PERSON] . З інформаційних довідок зі спадкового реєстру № 84352915 та 54352929 вбачається, що спадкові справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] не заводились, заповітів [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Покотилове Новоархангельського району Кіровоградської області не складав. З листа від 06.03.2026 Благовіщенського відділу ДРАЦС Голованівського району Кіровоградської області вбачається, що в [PERSON] інших дітей, окрім сина [PERSON] не було. Свідок [PERSON] , будучи допитаною в судовому засіданні, показала суду, що проживає по сусідству з заявником та його батьком в м. Гайворон. Знала також і [PERSON] . Останні пів року до своєї смерті заявник [PERSON] забрав його до себе на квартиру в [ADDRESS] . Однак десь тиждень перед смертю дідуся заявник [PERSON] відвіз свого дідуся [PERSON] до його будинку в с. Садове, доглядав там за ним до часу смерті. Свідок [PERSON] , будучи допитаною в судовому засіданні, показала суду, що проживає по сусідству з заявником, Знала [PERSON] , який до цього жив в [ADDRESS] , однак потім придбав будинок в селі , куди перебрався з дружиною. Після смерті дружини його внук заявник по справі забрав дідуся в м. Гайворон, де вони проживали разом по [ADDRESS] . Де [PERSON] помер їй невідомо. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] по [ADDRESS] , що складений комісією в складі заступника міського голови Штундера О. М., керуючого справами виконавчого комітету [PERSON] , депутата Білодіда С. В., сусідів [PERSON] , [PERSON] вбачається, що з 2020 року разом із родиною мешкав [PERSON] , [INFO] , нині покійний. Таким чином беручи до уваги досліджені докази, з яких вбачається, що заявник [PERSON] постійно проживав з дідусем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, зокрема не менше 6 місяців до моменту смерті по [ADDRESS] , та близько 1 тижня до моменту смерті в будинку спадкодавця [ADDRESS] . Факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останнього [INFO] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задоволити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, показами свідків, які в свою чергу є послідовними та логічними, не заперечують один одного, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява [PERSON] підставна та підлягає задоволенню.

Outcome: approved