Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

08 жовтня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірванння шлюбу, в якій позивач просить суд розірвати шлюб між ним [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 30.09.2001 року Миролюбівською сільською радою Піщанського району Вінницької області, актовий запис №8 відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.09.2001 року між ним та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » був укладений шлюб, який зареєстрований Миролюбівською сільською радою Піщанського району Вінницької області, актовий запис №8 (свідоцтво серія [NUMBER] ). Зазначає, що вони з відповідачем від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що майновий спір між ними з відповідачем відсутній, спору щодо місця проживання дитини немає, син буде проживати разом з відповідачем. Позивач вказує, що між ним та відповідачем немає ніяких відносин, а відтак шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть, їхня сім`я розпалася і зберегти її стало неможливо. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин зазначає втрату між ними з відповідачем почуттів любові одне до одного, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їхнім інтересам, а тому просить суд шлюб розірвати. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2025 року, зазначену справу було передано на розгляд судді Нестеруку В.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 10 жовтня 2025 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 28 жовтня 2025 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь на запит суду за вих. № 1907 від 13 жовтня 2025 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року у справі було відкрито провадження, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання. Призначено по даній цивільній справі судове засідання. Ухвалою суду від 08 січня 2026 року було вирішено надати сторонам по справі [PERSON] та [PERSON] строк для примирення терміном до 06 березня 2026 року, а провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 06 березня 2026 року було поновлено провадження в цивільній справі з ЄУН 142/771/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірванння шлюбу, вирішено продовжити провадження у справі зі стадії розгляду справи по суті, судове засідання призначено на 10 годину 00 хвилин 27 березня 2026 року. Позивач [PERSON] в судове засідання 27 березня 2026 року не з`явився, проте подав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі позивача, в якій також позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 27 березня 2026 року просила про розірвання шлюбу, оскільки позивач проживає з іншою жінкою. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності позивача та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 200 ЦПК України, немає. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 вересня 2001 року, про що Миролюбівською сільською радою Піщанського району Вінницької області в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 8, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.6) У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7) Судом встановлено, та не було спростовано під час судового розгляду, що шлюб між сторонами існує формально, на даний час сторони однією сім`єю не проживають, мають різні інтереси та погляди на побудову шлюбу та сім`ї, втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач та відповідач проживають окремо, примиритись не бажають, мають стійке волевиявлення спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, вжиті судом заходи для примирення подружжя результативними не були, що слідує із заяв позивача про підтримання позовних вимог та пояснень відповідача наданих в судовому засіданні. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, встановивши, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому наявні правові підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги, що в позовній заяві позивач не просить стягувати судові витрати з відповідача, а тому залишає судові витрати по справі за позивачем.

Outcome: approved