Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ ФК «Ейс») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 10929,89 грн. В позовній заяві зазначав, що 12 серпня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №898392620. В подальшому між 24.12.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №МВ-ТП/14. Відповідно до Реєстру прав вимоги № Б\\Н від 24.12.2024 року до Договору факторингу №МВ-ТП/14 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 898392620. 28.05.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 28/0525-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу № 28/0525-01 підписали Реєстр прав вимоги № 2 від 28.05.2025, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 16.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 16/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № 2 від 16.07.2025 за Договором факторингу № 16/07/25-Е від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 10929,89 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не погасив у повній мірі заборгованість ні ТОВ «ФК «Ейс», ні попередньому кредитору. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 898392620 у розмірі 10929,89 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 8575,90 грн., заборгованість за відсотками 2353,99 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 05 січня 2026 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 188-189). Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надав. Інші заяви по суті справи та клопотання сторонами не подавалися. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувшись в тексті позовної заяви з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки не повідомив. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12 серпня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір №898392620. Згідно з п.2.1 договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 12075 грн 00 коп. (дванадцять тисяч сімдесят п`ять грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит кредитодавця. Згідно пункту 2.2. договору сума кредиту, що зазначена в п. 2.1. Договору, складається з двох частин: одна частина в розмірі 10500 грн 00 коп. (десять тисяч п`ятсот грн. нуль коп.) видається позичальнику в порядку, передбаченому договором (чиста сума кредиту), а інша частина в розмірі 1575 грн 00 коп. (одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять грн. нуль коп.) утримується кредитодавцем із суми кредиту шляхом зарахування однорідних грошових вимог в рахунок оплати комісії. Згідно пункту 2.3. договору кредит надається строком на 92 (дев`яносто два) днів, що складає 3 (три) місяці, з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (на споживчі цілі). Згідно пункту 4.2. договору загальні витрати за кредитом та загальна вартість кредиту за договором, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка наведені в графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до договору). Відповідно до пункту 2 графіку платежів (Додаток № 1 до договору № 898392620 від 12 серпня 2024 року) загальна вартість кредиту складає 17126 грн 81 коп. та включає в себе витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом в розмірі 3476 грн 81 коп., комісію за надання кредиту 1575 грн 00 коп. та суму кредиту в розмірі 12075 грн. 24.12.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № МВ-ТП/14. Відповідно до Реєстру прав вимоги № Б/Н від 24.12.2024 до Договору факторингу №МВ-ТП/14 від 24.12.2024 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 898392620 від 12 серпня 2024 року. 28.05.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 28/0525-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору підписали Реєстр прав вимоги № 2 від 28.05.2025 до Договору факторингу № 28/0525-01, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 16.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 16/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п.1.2. Договору факторингу № 16/07/25-Е перехід від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників № 2 від 16.07.2025 до Договору факторингу № 16/07/25-Е від 16.07.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Отже, внаслідок укладення вказаних вище договорів факторингу, відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «ФК «Ейс» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 12 серпня 2024 року №898392620. З матеріалів справи вбачається, що вказаний договір №898392620 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений 12 серпня 2024 року в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.6, 207, 627-628, ч.2 ст.639 ЦК України. При цьому, на виконання приписів ч.1ст.638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положеньст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. На час розгляду справи вказаний кредитний договір є чинним. Будь-яких доказів того, що він визнаний недійсним або розірваний відповідач до матеріалів справи не надав. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за договором №898392620 становить 10929,89 грн., з яких: заборгованість по основному боргу 8575,90 грн., заборгованість за відсотками 2353,99 грн. Так, згідно договору сума кредиту склала 12075,00 грн.; проценти за користування кредитом 3476,81 грн.; комісія за надання кредиту 1575,00 грн. Але, згідно пункту 4.3. договору в день надання Кредиту з суми Кредиту Позичальником утримується Комісія за надання Кредиту. Вартість Комісії за надання Кредиту 1575 грн 00 коп. (одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять грн. нуль коп.), внаслідок чого Позичальник отримує лише Чисту суму Кредиту. Згідно пункту 2.2. договору Сума Кредиту, що зазначена в п. 2.1. Договору, складається з двох частин: одна частина в розмірі 10500 грн 00 коп. (десять тисяч п`ятсот грн. нуль коп.) видається Позичальнику в порядку, передбаченому Договором (Чиста сума Кредиту), а інша частина в розмірі 1575 грн 00 коп. (одна Сторінка 7 із 24 тисяча п`ятсот сімдесят п`ять грн. нуль коп.) утримується Кредитодавцем із суми Кредиту шляхом зарахування однорідних грошових вимог в рахунок оплати Комісії. Таким чином, в день укладення договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вже уримано з відповідача суму комісії 1575 грн 00 коп. за рахунок кредитних коштів. Тобто заборгованість з комісії погашена. Як підтверджується розрахунком ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в рахунок погашення заборгованості відповідач 12.09.2024 року сплатив 5183,64 грн, з яких 3499,10 грн зараховано в погашення заборгованості за тілом кредиту, 1684,54 грн на погашення процентів. Таким чином, враховуючи часткову сплату, розмір заборгованості відповідача становить 10368,17 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 8575,90 грн. (12075,00 грн. 3499,10 грн.); заборгованість по процентам за користування кредитом 1792,27 грн. (3476,81 грн. 1684,54 грн.). Нарахування позивачем відповідачу процентів в більшому розмірі не відповідає умовам кредитного договору. Тому позов підлягає до часткового задоволення. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн., а всього 9422,40 грн. Позов судом задоволено частково, а саме на 95%. Тому з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на відшкодування понесених судових витрат 8951,28 грн (9422,40 грн х 95%). На підставі викладеного,

Outcome: partial