Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за вище вказаним позовом, в якій 26.03.2026 року ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено частково, а також визначив позивачу строк тривалістю п`ять днів після ухвалення даного рішення суду для подання доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які ним понесені. При цьому, у змісті самої позовної заяви представником позивача було зроблено заяву, у порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України, що після ухвалення рішення у справі буде надано до суду докази понесених позивачем судових витрат у зв`язку із розглядом даної цивільної справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу. В свою чергу 30.03.2026 року представник позивача адвокат Андрущенко М.В. подав до суду з використанням системи «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2400,00 грн. Окрім того, в змісті вище зазначеної заяви представник позивача також заявив клопотання про її розгляд за відсутності представника позивача. Судом не встановлено необхідності у вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі в судовому засіданні за участю учасників справи, тому судом прийнято рішення про вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі без повідомлення учасників справи, у відповідності до положень ч.4 ст. 270 ЦПК України. При цьому суд відзначає, що сама дана цивільна справа була розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши заяву та додані до неї документи, а також матеріали самої цивільної справи, суд встановив наступне. У змісті позовної заяви (а.с.7) було зроблено заяву, у порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України, що після ухвалення рішення у справі позивачем буде надано до суду докази понесених ним судових витрат у зв`язку із розглядом даної цивільної справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, на виконання вимог пункту 9 ч.3 ст. 175 ЦПК України, представником позивача у змісті позовної заяви було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 5000,00 грн. 26.03.2026 року судом у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було ухвалено заочне рішення (а.с.85-91), яким позов задоволено частково, а також визначив позивачу строк тривалістю п`ять днів після ухвалення даного рішення суду для подання доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які ним понесені. 30.03.2026 року представник позивача адвокат Андрущенко М.В. подав до суду з використанням системи «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2400,00 грн, які становлять 48,00% від вартості заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. При цьому, до зазначеної заяви також додано докази фактичної сплати позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу 27.03.2026 року у розмірі 2400,00 грн, тобто вже після ухвалення судового рішення. Відповідно до положень ч.2-3 ст. 246 ЦПК України, у випадку вирішення питання про судові витрати суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. У відповідності до положень абзацу другого ч.3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Згідно пункту 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Окрім того, ч.1 ст. 246 ЦПК України передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно положень ч.8 і ч.2 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження судові дебати не проводяться, а у разі розгляді справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами не проводиться і саме судове засідання. При цьому, абзацом першим ч.3 ст. 279 ЦПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У відповідності до положень ч.2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. У зв`язку з чим суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року справа № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18). Відповідно до копії договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги, укладеного 06.05.2025 року між позивачем ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та адвокатом Андрущенко М.В., копії заявки № 2876120558 про надання послуг від 12.08.2025 року, копії акту № 2876120558 приймання-передачі наданих послуг від 30.03.2026 року до договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року та копії платіжної інструкції № 2 АТ «ПУМБ» від 27.03.2026 року вартість наданих послуг загалом становить 5000,00 грн, з яких позивачем адвокату було фактично сплачено 2400,00 грн, що становить 48,00% від розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу. 05.09.2025 року єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», Акціонерне товариство «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНФЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ФРІДОМ ІНФЕСТМЕНТ», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору № 17/01-2022/2/КУА про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 17.01.2022 року діє Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРІУС ІНФЕСТ ГРУП», в особі директора Тагінцева А.В., було прийнято рішення №05-09/2025 про зміну найменування товариства з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА», скорочене найменування ТОВ «ІННОВА-НОВА» (а.с.12). Таким чином матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, зокрема щодо складання правової документації процесуального характеру (позовної заяви та клопотання про витребування доказів), супроводу процесу розгляду справи в суді, в тому числі із використанням системи «Електронний суд». Водночас із цим від відповідача [PERSON] до суду не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку передбаченому ч.5 ст. 137 ЦПК України. При цьому, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) висловлено позицію, згідно якої суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Ураховуючи зазначене вище суд вважає, що у відповідності до п.3 ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ІННОВА-НОВА» підлягають стягненню також судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2442,00 грн (5000,00 грн / 100% х 48,84% = 2442,00 грн), оскільки позовні вимоги задоволені частково на 48,84 відсотка (розмір задоволених позовних вимог х 100% / ціну позову, тобто 9549,50 грн х 100% / 19549,50 грн), відмовлено в задоволенні позовних вимог у розмірі, що становить 51,16 відсотків (100 48,84).

Outcome: approved