Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

У жовтні 2025 року від представника позивача до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги розподілу природного газу за період з 01.09.2023 по 31.08.2025 в сумі 4 515,43 грн, інфляційні втрати в сумі 438,71 грн, 3% річних в сумі 133,77 грн та 3 028 грн судового збору. В обґрунтування позову вказано, що між сторонами фактично укладений публічний договір про розподіл природного газу та на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . В порушення умов вказаного договору [PERSON] не здійснює сплату за послугу з розподілу природного газу, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.09.2023 по 31.08.2025 в сумі 4 515,43 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 23.10.2025 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи 01.12.2025. 18.11.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив (заперечення) на позов, в обґрунтування якого зазначено, що немає законодавчого обґрунтування самої суті, тобто потреби такої послуги - розподілу природного газу для населення, тому що газ, згідно з рішення Верховної ради України, надає НАК «Нафтогаз». Немає обґрунтування сум, а саме 1,788 грн за 1 куб.м. Верховною Радою не приймалися постанови про підняття ціни на газ і тому дії ТОВ «Газмережі України» є незаконною тіньовою махінацією. Немає документів, які б підтверджували обґрунтовану підставу, тобто право користування ТОВ «Газорозпдільні мережі» газотранспортною системою України, яка належить народу України. Відповідно до єдиної формули розрахунку ціни зрозуміло, що доставка входить у ціну газу, яку користувачі сплачують НАК «Нафтогаз». Як видно з роздруківки ціни, то там чітко видно, що є сума доставки газу. Всі посилання позивача на постанови НКРЕКП виглядають, як договорняки через корупційні схеми, коли створюються ліві компанії і викачуються незаконно гроші з населення України. Позивач діє нагло, беззаконно і впевнено. Він відкрито порушує статті не тільки цивільного, а й і кримінального кодексу. Також позивач тероризує відповідача та чинить тиск на суд. З посиланням на принцип верховенства права просить відмовити ТОВ «Газотранспортні мережі України» в їхніх вимогах в повному обсязі. 09.04.2026 в судовому засіданні суд на місці ухвалив залишити без розгляду клопотання відповідача про звернення до ДБР, АРМА, НАБУ та САП за поясненням щодо зупинення дії ліцензії позивача, з огляду на пропуск строку подання такого клопотання, відсутність клопотання про його поновлення з урахування предмету і підстав позову та відсутністю доказів щодо неможливості отримати вказані відповіді самостійно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, пояснила, що борг нараховано по лічильнику. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Ковальчук О.А. в судовому засіданні зазначила, що не згодна з позовом, просила відмовити в його задоволенні. Вказала, що надані позивачем документи є нечитабельними, а постанова НКРЕКП суперечить Конституції України. Ця квартира є частиною приватного будинку. Газовий лічильник по квартирі є, він знаходиться на вулиці. Кошти за розподіл природного газу не сплачували у зв`язку з відсутністю на це правових підстав, але сплачують кошти НАК «Нафтогаз». Три роки контролера не було, тому не зрозуміло як позивач зробив фото лічильника у дворі. Вказана у позові адреса це адреса проживання власника (відповідача), яка є донькою представника. Суд повністю скасував судовий наказ про стягнення боргу, а вказана ухвала є чинною. Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Судом встановлено наступне. ТОВ «Газорозподільні мережі України» є юридичною особою приватного права, предметом діяльності якого є, зокрема розподіл природного газу через місцеві (локальні) трубопроводи (КВЕД 35.22), що вбачається зі Статуту позивача та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] , за вказаною вище адресою рахується заборгованість за надані позивачем послуги з розподілу природного газу за період з 01.09.2023 по 31.08.2025 в сумі 4 515,43 грн. З розрахунку також вбачається, що відповідач жодних сплат не здійснював. Згідно з довідкою АТ «Київоблгаз» від 08.02.2024, станом на 31.08.2023 газопостачання будинку за адресою: [ADDRESS] , не припинялось, послуги з розподілу природного газу надавалися відповідно до Типового договору розподілу природного газу. 31.07.2025 відповідачу направлено пропозицію оплатити заборгованість. В матеріалах справи також містяться фотографії лічильника, довідка про обсяг спожитого газу, рахунок за послуги та розрахунок інфляційних втрат і 3% річних, скарга керівнику позивача, ухвала суду про скасування судового наказу у справі № 357/333/25 та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42025112030000222 від 26.05.2025 щодо порушення недоторканості житла за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні справи суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. 01.11.2016 введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 за № 329-VIII (далі - Закон), яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України. У відповідності до пп. 33 п. 1 ст. 1 Закону, ринок природного газу це сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу. Згідно із пп. 35 п. 1 ст. 1 Закону, розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. За приписами пп. 17 п. 1 ст. 1 Закону, оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). У відповідності до п. 2 ст. 37 Закону оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. 31.08.2023 НКРЕКП прийнято постанову за № 1594 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Київоблгаз», у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України». Офіційний текст постанови розміщений на інформаційному ресурсі https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zupinennya-diyi-licenziyi-z-rozpodilu-prirodnogo-gazu-vidanoyi-kiyivoblgaz. Також постановою НКРЕКП від 31.08.2023 за № 1596 внесено зміни до додатка до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 за №1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України», за якими до території де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ТОВ «Газорозподільні мережі України» додано територію Київської області, яка обслуговується Київською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» (п. 8 Додатку). Постанова набрала чинності 01.09.2023. Ha виконання постанови НКРЕКП 01.09.2023 на офіційному сайті ТОВ «Газорозподільні мережі України» розміщено інформацію щодо зміни місць провадження (розширення території) господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «Київоблгаз». Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 за № 2494. Згідно пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. У відповідності до п. 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829, є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (згідно п. 1.1 договору). Відповідно до пункту 1.2 Типового договору умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Договір розподілу природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідач не звертався до ТОВ «Газорозподільні мережі України», в особі Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», із заявами про припинення розподілу природного газу, а фактично користувався послугами із розподілу природного газу, що свідчить про споживання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Відповідно до п. 2.1 Типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку визначені цим договором. Згідно положень пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Договору розподілу природного газу оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз. 2 та 3 п. 6.6 розділу VI договору розподілу природного газу). Згідно пп. 1 п. 7.4 договору споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені договором. Згідно п. 8.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України. Відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС «припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача...» Слід зазначити, норми законів України превалюють над однопредметною нормою іншого нормативно-правових актів, які мають силу підзаконного. Спеціальні норми підзаконних актів можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням закону України. Якщо норма закону суперечить нормі постанови, застосовується норма закону. Кодекс газорозподільних систем є спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом, який містить уточнювальні положення. Вказаний документ є чинним, ніким не оспореним та не скасованим, підлягає застосуванню до спірних правовідносин, тому в цій частині доводи відповідача суд відхиляє. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок за № [NUMBER] . Відповідачем, після початку здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на території Київської області, здійснювалось фактичне документально підтверджене споживання природного газу, що підтверджується довідкою позивача та фотофіксацією лічильника. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не проводилась оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 4 515,43 грн. Постановою НКРЕКП № 1944 від 30.12.2022 зі змінами, внесеними постановами НКРЕКП від 31.05.2023 № 980, від 22.06.2023 № 1142, від 28.07.2023 № 1391, від 31.08.2023 № 1598, від 29.09.2023 № 1777 від 29.11.2023 № 2235, від 27.12.2023 № 2526. від 30.01.2024 № 199. від 22.02.2024 № 376, установлено тариф на послуги розподілу природного газу в розмірі 1,49 грн за 1 куб.м. на місяць (без урахування ПДВ), разом з ПДВ - 1,788 грн за 1 куб.м. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві - приєднання, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла Обліку споживача (п. 5.2 договору). Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п. 6.3 договору). Згідно з розрахунком заборгованості, нараховано позивачем борг, виходячи з обсягу спожитого у попередньому газовому році (період з 01.10. по 30.09.) газу. Наприклад, у період з 01.10.2021 по 30.09.2022 споживачем було використано 1085,14 куб.м. Щомісячне нарахування складає 1085,14 куб.м : 12 міс. = 90,43 куб.м., отже щомісячна вартість розподілу газу в 2023 році складає: 90,43 куб.м х 1,788 грн. = 161,69 грн. За вказаним принципом, відповідачу нараховано заявлену до стягнення заборгованість за послуги розподілу природного газу за період з 01.09.2023 по 31.08.2025 в сумі 4 515,43 грн. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачем порушено грошове зобов`язанням, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України. З огляду на зазначене, з відповідача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 133,71 грн та сума індексу інфляції в розмірі 438,71 грн. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи представника відповідача щодо чинності ухвали суду про скасування судового наказу, є безпідставними, оскільки дана обставина не позбавляла позивача права пред`явити позовну заяву про стягнення такої заборгованості, що врегульовано ч. 3 ст. 171 ЦПК України. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved