Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі Позивач), в інтересах якого діє адвокат Усенко Михайло Ігорович, звернулося в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.03.2024 року між фізичною особою позичальником [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" був укладений Договір про споживчий кредит № 9594930, згідно з умовами якого відповідач отримав 7000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Кредитодавець умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит в сумі визначеній Кредитним договором, що підтверджується Платіжним дорученням. П. 7.1. Кредитного договору № 9594930 від 25.03.2024 року визначає, що Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів Відповідач не сплатив кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору, 29.07.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ/Т від 29.07.2024. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги, та відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги щодо осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 9594930 від 25.03.2024, що укладений між Кредитодавцем та Відповідачем. Сума заборгованості Відповідача становить 23975 грн, відповідно до Виписки з особового рахунка. З них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7000 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 16275 грн, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 700 грн. Кредитодавець передав Позивачу відповідно до Договору відступлення прав вимоги 106-МЛ/Т від 29.07.2024 разом з матеріалами кредитної справи і Довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що Відповідач, з яким укладено Кредитний договір № 9594930 від 25.03.2024 року був ідентифікований. На виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 2422,4 грн судового збору та 8000 грн - витрати на професійну правничу допомогу. Копію позовної заяви з додатками Позивач направив [PERSON] 26.02.2026. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.03.2026 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та надано Відповідачу п`ятнадцятиденний термін з дня вручення ухвали про відкриття провадження на подання відзиву на позов й витребувано у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" докази, які б підтверджували зарахування кредитних коштів Відповідачу. Відповідачу [PERSON] копія ухвали про відкриття провадження по справі була вручена 21.03.2026, отже останній день для подання відзиву на позов був 06.04.2026. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що Відповідач в установлений законом строк відзив не подав, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до такого висновку. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд встановив, що 25.03.2024 року між фізичною особою позичальником [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" був укладений Договір про споживчий кредит № 9594930, згідно з умовами якого відповідач отримав 7000 грн, строком на 105 днів з 25.03.2024, комісія за надання кредиту 700 грн, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 15 днів складає 1785 грн, які нараховуються за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 14490 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на безготівковий рахунок споживача з використанням карти [NUMBER]. Орієнтовна річна процентна ставка дорівнює 7121 відсотка річних, орієнтовна загальна вартість кредиту 23975 гривень. З цим Договором, Графіком платежів та Паспортом споживчого кредиту відповідач [PERSON] був ознайомлений до укладення Договору й до них приєднався підписавши Договір, зокрема проставивши 25.03.2024 о 10:10 годині електронний підпис одноразовим ідентифікатором 287695, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як власноручний підпис. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як зазначив Верховний Суд у Постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 провадження № 61-7203 св 20 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Отже, зазначений вище договір, який укладений був з Відповідачем включає всі істотні умови для відповідного виду договору та він підписаний сторонами, зокрема Відповідачем шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що відповідає статті 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" та ст. 639 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Згідно з платіжним дорученням 126505108 від 25.03.2024 ТОВ "Мілоан" перерахувало на карту [NUMBER] грошові кошти в сумі 7000 грн. Вказані реквізити банківської карти були зазначені [PERSON] . Відповідач отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі не заперечував факту отримання вказаних коштів на платіжну картку. Таким чином Позивач виконав умови договору, надавши Відповідачу кредитні кошти. Як вбачається з матеріалів справи, у порушення умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим згідно з випискою з особового рахунка за Кредитним договором № 959430 від 25.03.2024 від 25.03.2024 станом на 12.02.2026 мав заборгованість у розмірі 23975 гривень, яка складається із: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7000 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 16275 грн, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 700 грн. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Позивач надав докази відступлення прав вимоги від первинного кредитора правонаступнику. Так, зокрема, згідно з матеріалами, наданими Позивачем, 29.07.2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги 108-МЛ від 29.07.2024. Згідно з цим Договором ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які являлись боржниками ТОВ "Мілоан", у тому числі й до [PERSON] (номер в реєстрі 492) за Договором про надання споживчого кредиту №9594930 від 25.03.2024. Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги 108-МЛ від 29.07.2024, до Нового кредитора перейшло право вимоги до [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №9594930 від 25.03.2024 у сумі 23975 гривень, яка складається із: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7000 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 16275 грн, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 700 грн. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вимоги частини 1 статті 44 ЦПК України передбачають обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 83 ч. 3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Отже, Позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення договору позики, та договору факторингу, за яким він набув права вимоги первинного кредитора, та наявність заборгованості у [PERSON] . Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним зобов`язань за договором. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції до суду першої інстанції в установлений законом строк. Враховуючи те, що Позивач надав обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання Відповідачем умов договору, а Відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед Позивачем не надав, суму заборгованості не заперечував, з іншими заявами до суду не звертався, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 133 та 141 ЦПК України та взявши до уваги те, що у зв`язку із розглядом справи в суді Позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 гривні, а також 8000 грн витрат з надання професійної правничої (правової) допомоги, на підтвердження яких суду надано належні докази (договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року; акт №Д/12990 наданих послуг від 12.02.2026 на суму 8000 грн; детальний опис наданих послуг до Акту № Д/18321 від 12.02.2026 наданих послуг від 12.02.2026 року; копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 02.07.2025 року, суд стягує з Відповідача вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь Позивача.

Outcome: approved