Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Запис про батька дитини здійснено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки відповідач відмовився визнавати себе батьком дитини. На даний час дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому вона бажає отримувати аліменти офіційно в розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. В підготовче засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Безугла І.С. не прибули, представник позивачки до суду надала заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначаючи про визнання позовних вимог. Представник третьої особи в підготовче засідання не прибув, до суду надано заяву про слухання справи у відсутності представника Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, заперечень проти позову немає. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з такого. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували. [INFO] позивачка [PERSON] народила дитину доньку [PERSON] . Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . Запис про батька дитини здійснено відповідно до ч. 1 ст.135 СК України (за вказівкою матері), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.09.2015 року та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частиною першою статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як встановлено в підготовчому засіданні, відповідач [PERSON] своєю заявою від 26.03.2026 року визнав себе батьком [PERSON] , [INFO] , при цьому суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності таких обставин або добровільності їх визнання. А тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи наявність достатніх доказів, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання батьківства підлягають задоволенню в повному обсязі. Підпунктом 2.13.1 п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4 Правил). У відповідності до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи доведеність батьківства відповідача відносно малолітньої [PERSON] , позовні вимоги про внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини в частині запису про батька також підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] , як батько, не приймає участі у вихованні та утриманні доньки, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного кодексу України, стягує з нього аліменти. При цьому, рішення в частині стягнень аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову про стягнення аліментів позивачка на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору. На час ухвалення судового рішення суду не було надано доказів про звільнення відповідача від сплати судового збору, тож суд з урахуванням задоволення позову стягує з нього передбачений ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» розмір судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, який становить 1331,20 гривень.

Outcome: approved