Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення кредитної заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 05.04.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №7760804 шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов договору, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Кредит надано на строк 360 днів, стандартна процентна ставка 2,20% на день. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. 24.12.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Свеа фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-35/24, відповідно до умов якого клієнт відступив фактору права вимоги, а фактор набув права вимоги від клієнта. Відповідно до додатку 1 до договору факторингу, до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7760804 від 05.04.2024 року. Позивач зазначив, що станом на дату складання позовної заяви, заборгованість відповідачки за кредитним договором №7760804 від 05.04.2024 року становить 30809,58 грн., з яких: -6884,50 грн. заборгованість по тілу; -18175,08 грн. заборгованість по відсоткам; -5750,00 грн. неустойка. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 08.01.2026 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього кодексу. Відповідно до копії договору №7760804 про надання споживчого кредиту від 05.04.2024 року укладеному між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Згідно п. 1.2 товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, сума кредиту складає 5000,00 грн. (п.1.3.) на строк 360 днів (п.1.4.), періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, тип процентної ставки фіксована (п.1.5.), стандартна процентна ставка становить 2,20% в день (п.1.5.1.). Згідно Розділу 2 договору кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, сума кредиту перераховується протягом двох робочих днів з моменту укладення договору. Даний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7267, 05.04.2024 року [PERSON] . До даного договору додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту, які також підписані відповідачем електронним підписом. 09.04.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено додаткову угоду, згідно якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000,00 грн. Перерахування коштів за кредитним договором відповідачу підтверджується листами ТОВ «Пейтек», в яких вказано що згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» №04072024-3 від 04.07.2024, було успішно перераховано кошти 05.04.2024 16:00 на суму 5000 грн. номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек» - c63cf5bd-8517-44c7-8dbd-e3ee679f65fc, призначення платежу: зарахування на каркту, маска картки [NUMBER] та 09.04.2024 17:25 на суму 2000 грн., призначення платежу: зарахування на каркту, маска картки [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.628ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, у постанові від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, якщо договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами то підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. У такий спосіб сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Відповідно до Розділу 10 кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» вбачається, що даний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7267, 05.04.2024 року [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає укладеним кредитний договір, який підписаний позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором суд зазначає наступне. 24.12.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу №01.02-35/24, відповідно до п.1.1. фактор набуває права грошової вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав грошових вимог фінансування у сумі та у строки встановлені цим договором, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників. До договору факторингу додано платіжну інструкцію №9880 від 24.12.2024 та реєстр боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 24.12.2024 року №01.02-35/24, позивач набув права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №7760804 від 05.04.2024 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Таким чином, перехід права вимоги за кредитним договором №7760804 укладеним 05.04.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , до позивача підтверджується доданим до позову договором факторингу та реєстром боржників. Щодо розміру заборгованості суд зазначає наступне. Відповідно до розрахунку заборгованості розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором №7760804 від 05.04.2024 року становить 30809,58 грн., з яких: -6884,50 грн. заборгованість по тілу; -18175,08 грн. заборгованість по відсоткам; -5750,00 грн. неустойка. Розмір заборгованості за тілом кредиту підтверджується матеріалами справи, а тому суд вважає дані обставини доведеними. Щодо розміру заборгованості за відсотками, то відповідно до п.1.4 договору строк кредиту становить 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості відсотки за користування кредитом нараховувалися за умовами визначеними в договорі, за період з 05.04.2024 по 30.09.2024, тобто в межах дії строку договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту та процентів, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по кредитному договору. Проте, нараховану неустойку у сумі 5750,00 грн. не підлягає стягненню, так як відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. У відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial