Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

24 грудня 2025 року до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2025 за підсудністю в порядку ст.31 ЦПК України надійшла на розгляд цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №6060443 від 28.08.2022 року в розмірі 11 760,00 грн, понесених судових витрат в розмірі 2 422,40 грн, та витрат на надання правової допомоги в розмірі 8 000 грн. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 28.08.2022 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №6060443 в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора. 02 грудня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №85-МЛ, у відповідності до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі, за Кредитним договором №6060443 від 28.08.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №6060443 від 28.08.2022 року, яка становить 11 760,00 грн та складається з заборгованості: за сумою кредиту 3 000 грн, за відсотками 8 460 грн, за комісією 300 грн, а також стягнути 2 422,40 грн судових витрат та витрати на надання правової допомоги в розмірі 8 000 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28.08.2022 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №6060443 в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора. Згідно з умовами договору, сума кредиту становить 3 000 грн, загальний строк, на який надається кредит, 105 днів з 28.08.2022 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, поточний період складає 90 днів. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 450 грн, які нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 8 100 грн, які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с.9-13). Вказаний кредитний договір укладений в електронній формі та підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується п.6 Договору. Згідно з п.2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 81434868 від 28.08.2022 (а.с.17). 02 грудня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №85-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі і до [PERSON] за Кредитним договором №6060443 від 28.08.2022 року (а.с.20-24). На підтвердження оплати за договором відступлення прав вимоги №85-МЛвід 02.12.2022 року, позивачем надано Платіжну інструкцію №69199 від 05.12.2022 про перерахування відповідних коштів на рахунок ТОВ «Мілоан» (а.с.29). Згідно з Витягом з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 85-МЛ від 02.12.2022, у ньому під № 662 міститься вимога щодо [PERSON] відповідно до Договору №6060443 від 28.08.2022 року в розмірі 10 950,00 грн, яка складається з заборгованості: за тілом кредиту 3 000 грн, за відсотками 7 650 грн та за комісією 300 грн (а.с.29). Таким чином, ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором № 85-МЛ від 02.12.2022 року. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч.ч.1,2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №6060443 від 28.08.2022 в розмірі 11 760 грн, яка складається з заборгованості: за тілом кредиту 3 000 грн, за відсотками 8 460 грн, за комісією 300 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Представником позивача до закінчення розгляду справи по суті було подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн, а саме, надано договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, акт №Д/5367 наданих послуг від 22.10.2025, детальний опис наданих послуг до акту №Д/5367 від 22.10.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 (а.с.33-34). Згідно з актом наданих послуг, вартість послуг із правової допомоги складає 8 000,00 грн. Відповідно до частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частинами другою, третьою, восьмою статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (справа №922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Досліджені судом докази вказують на те, що [PERSON] має понести витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи. Однак, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи фактичний обсяг наданих ТОВ «ФК «Кредит Капітал» юридичних послуг, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), складність даної справи, враховуючи принцип розумності розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» слід присудити витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Щодо стягнення з відповідачана користь позивача судового збору, суд виходить з наступного. Оскільки позивач подав до суду документи в електронній формі з використанням підсистеми «Електронний суд», та сплатив судовий збір, який розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 визначеного частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 2422 грн 40 коп, тому на користь позивача з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved