Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-07 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 31.01.2018 року сторони перебувають у шлюбі, під час якого, а саме [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що спочатку між ними були хороші відносини, проте поступово відносини між ними погіршилися. Через вступ відповідача до лав Збройних Сил України сторони стали проводити менше часу разом, проте підтримували сімейні відносини. У зв`язку із цим позивачка просить розірвати вказаний шлюб та залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилася, 12.03.2026 року подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, вказавши, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії « [NUMBER] , виданого 31.01.2018 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області того ж дня, шлюб між сторонами зареєстровано вказаним відділом державної реєстрації актів цивільного стану (актовий запис № 31 від 31.01.2018 року). У зв`язку з укладенням шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 4). Згідно з даними свідоцтва про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 263 від 02.07.2019 року), виданого тим же відділом державної реєстрації актів цивільного стану, у сторони вказані батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно з ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини та позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Тому вказаний шлюб слід розірвати. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення та висловлену позивачкою в даному позові позицію, їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі статтей 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved