Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , ТОВ «ЗАХІД-АВТО-ЛЕНД», третя особа Територіальний сервісний центр МВС №2343 РСЦ МВС в Запорізькій області про визнання правочину недійсним з усуненням перешкод в здійсненні права власності. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що у червні 2020 року він звернувся до регіонального сервісного центру ГСЦ МВС ТСЦ МВС №1444 щодо проведення перереєстрації належного йому автомобіля «INFINITI FX3.7 PA WD7A/TS», реєстраційний номер № [NUMBER] , 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , у зв`язку зі зміною номерного знаку, однак листами ТСЦ МВС №1444 № 31/5-1444-715 від 18 серпня 2020 року та №31/5-1444-517 від 29 липня 2020 року йому було повідомлено, що згідно даними ЄДР МВС, автомобіль INFINITI FX 3.7 PAWD7A/TS, 2012 кузов № [NUMBER] зареєстровано за іншим власником, остання зміна власника відбулася 08 червня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного ТОВ «Захід-Авто-Ленд» 02 червня 2017 року, перереєстрація здійснювалась в ТСЦ №2343 РСЦ МВС в Запорізькій області. У зв`язку з зазначеним йому було відмовлено у перереєстрації транспортного засобу. Позивач вказував, що він є єдиними власником автомобіля «INFINITI FX3.7 PA WD7A/TS», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , з моменту його придбання в 2013 році. Вказував, що невідомі особи у 2017 році в ТСЦ №2343 РСЦ МВС в Запорізькій області скоїли навмисний злочин щодо реєстрації свого автомобіля, під його номерними знаками та з відповідним ідентифікаційним номером, тобто зареєстрували «двійника», оскільки інший автомобіль не може мати той самий ідентифікаційний номер «VIN». 11 листопада 2020 року він звернувся з письмовою заявою про кримінальне правопорушення до Красноармійської місцевої прокуратури та 18 листопада 2020 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під номером 12020055410000600. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні № 12020055410000600 тривало на дату початку вторгнення рф на територію України та Мелітопольський РУП ГУНП в Запорізькій області, у зв`язку із окупацією з 26 лютого 2022 року припинив свою діяльність, й кримінальне провадження залишилось в приміщенні Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: вулиця Гетьманська, 83, м.Мелітополь, Запорізька область, відповідно до інформації отриманої від дізнавча [PERSON] . Позивач зазначав, що автомобіль INFINITI FX37, номерний знак [NUMBER] , належить йому на законних підставах, що зокрема, підтверджується висновком експертного дослідження №05/1444/2237 від 05 серпня 2020 року, однак він обмежений в його використанні та розпорядженні через дій ТОВ «Захід-Авто-Ленд» та [PERSON] щодо переоформлення вказаного транспортного засобу без його відомата за неналежними (підробленими) документами. З наведених підстав позивач просив визнати недійсним правочин щодо відчуження автомобіля марки «INFINITI FX37» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , разом з договором купівлі-продажу транспортного засобу № 1754 від 02.06.2017 року, складеного ТОВ «ЗАХІД-АВТО-ЛЕНД» на користь [PERSON] . Застосувати наслідки недійсності правочину про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на автомобіль марки «INFINITI FX37» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] та поновити реєстрацію вказаного автомобіля за [PERSON] . Ухвалою судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Овчиннікової О.С. від 23 лютого 2024 року вищевказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Овчиннікової О.С. від 18 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О. 10 червня 2024 року, яка набрала законної сили постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2025 року, цивільну справу передано на розгляд Жовтневому районному суду міста Дніпропетровська (нині Соборний районний суд міста Дніпра). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 серпня 2025 року позовну заяву передано на розгляд судді Соборного районного суду міста Дніпра Куць О.О. Ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра Куць О.О. від 04 вересня 2025 року прийнято позовну заяву розгляду та призначено підготовче засідання. Відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Майоров С.В. просили задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , ТОВ «ЗАХІД-АВТО-ЛЕНД» у судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник третьої особи Територіального сервісного центру МВС №2343 РСЦ МВС в Запорізькій області Павлюк Р.О. у судове засідання не з`явився, ознайомився з матеріалами позову. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, заслухавши сторону позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] є власником автомобіля «INFINITI FX3.7 PA WD7A/TS», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 08 січня 2013 року та відомостями реєстраційної картки транспортного засобу (а.с. 27, 51). У червні 2020 року позивач звернувся до регіонального сервісного центру ГСЦ МВС ТСЦ МВС №1444 щодо проведення перереєстрації вищевказаного транспортного засобу у зв`язку зі зміною номерного знаку. Між тим, позивачеві не була надана адміністративна послуга з перереєстрації транспортного засобу, оскільки автомобіль значився зареєстрованим за іншим власником. Так згідно відповіді ТСЦ МВС №1444 № 31/5-1444-715 від 18 серпня 2020 року, направленої на запит позивача, відповідно до інформації ЄДР МВС транспортний засіб INFINITI FX 3.7, номерний знак [NUMBER] , який був зареєстрований 08 січня 2013 року за [PERSON] був перереєстрований ТСЦ №2343 РСЦ МВС в Запорізькій області за іншим власником на підставі договору купівлі-продажу № 1754, посвідченого 06 червня 2017 року суб`єктом господарювання ТОВ «Захід-Авто-Ленд» (а.с.14). Матеріали справи містять копію зазначеного договору № 1754 від 02.06.2017 року покупцем автомобіля «INFINITI FX3.7 PA WD7A/TS», 2012 року випуску, кузов № [NUMBER] , значиться відповідач [PERSON] , комісіонер відповідач ТОВ «Захід-Авто-Ленд» (а.с. 15-16). 18 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до ЧЧ Покровського ВП ГУНП в Донецькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ст. 290 КК України (знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу), відомості про яке внесені до ЄРДР за № 12020055410000600 (а.с.11, 48). Відповідно до листа ГУНП в Запорізькій області №4аз/02/19-2021 від 29.06.2021року, досудове розслідування у кримінальному провадженні №12020055410000600 здійснюється дізнавачем сектору дізнання Мелітопольського районного управління ГУНП в Запорізькій області Раджабовим Рустамом Кямаловичем (а.с. 37). Згідно відповіді Мелітопольського районного управління ГУНП в Запорізькій області № 387/60-6/2024 від 13 лютого 2024 року, направленої на запит представника позивача адвоката Майорова С.В., оригінали матеріалів кримінального провадження № 12020055410000600 від 18 листопада 2020 року, розпочаті за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, втрачено через початок військових дій рф відносно України на території Запорізької області (а.с.13). Згідно висновку експертного дослідження № 05/1444/2237 від 05 серпня 2020 року, виконаного судовим експертом сектору криміналістичного дослідження транспортних засобів і реєстраційних документів, що їх супроводжують відділу автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Півника Євгена Олеговича, номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , наданого на дослідження транспортного засобу INFINITI FX37 номерний знак [NUMBER] , не змінювалися. Бланк наданого на дослідження документа «Свідоцтво про реєстрацію ТЗ» серія [NUMBER] відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу» (а.с.33). Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 321 ЦК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Його право приватної власності є непорушним та захищається державою. Згідно ч.1,3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно до ч.1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ №1388 від 07.09.1998р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації, зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, яка провадиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у порядку, встановленому МВС, Мін`юстом, Держпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна і має відповідні документи, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не приймаються до реєстрації транспортні засоби, зібрані (складені) з складових частин серійних транспортних засобів без дотримання вимог Закону України "Про дорожній рух". За бажанням власника державна реєстрація нового транспортного засобу може проводитися продавцем цього транспортного засобу (суб`єктом господарювання) на підставі заяви, поданої від імені власника, відповідно до договору купівлі-продажу із зазначенням умов на вчинення таких дій, із доданими до неї документами, необхідними для державної реєстрації нового транспортного засобу згідно із цим Порядком, та довіреністю на вчинення таких дій, яка формується засобами Єдиного державного реєстру транспортних засобів та підписується власником в електронній або паперовій формі. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між покупцем та суб`єктом господарювання, який є власником зареєстрованого за ним транспортного засобу і здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, підписаний уповноваженою особою такого суб`єкта господарювання та скріплений печаткою (у разі наявності); договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження (крім транспортних засобів, які перейшли у власність спадкоємця на підставі свідоцтва про право на спадщину), передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у уповноважених органах МВС, не допускається. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Реєстрація транспортних засобів скасовується вразі встановлення факту, що документи, які посвідчують особу власника, підтверджують правомірність придбання транспортного засобу або право на користування та розпорядження ним, є фіктивними чи підробленими. Реєстрація транспортних засобів також скасовується у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів його складових частин. Експертне дослідження проводиться з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів (виявлення фактів знищення, підроблення або зміни номерів вузлів та агрегатів транспортних засобів, підроблення реєстраційних документів, що їх супроводжують) і включає огляд транспортного засобу та звірку інформації щодо транспортного засобу, внесеної до реєстраційних документів. За результатами проведеного експертного дослідження транспортного засобу фахівці, які проводять експертне дослідження транспортних засобів та реєстраційних документів, невідкладно складають відповідний висновок. Відомості, що містяться в такому висновку, вносяться в день проведення експертного дослідження до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Не допускається державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування (списання) їх у цілому, номери двигунів яких мають ознаки навмисного знищення або підробки (крім випадків повернення транспортного засобу законному власнику із знищеним або підробленим ідентифікаційним номером двигуна після незаконного заволодіння таким засобом). Як вбачається з акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №1754 від 02 червня 2017 року, пробіг автомобіля INFINITI FX37 номерний знак [NUMBER] складає 290 000 км, ціна продажу - 60 000 гривень, та члени комісії комісіонеру ТОВ «Захід-Авто-Ленд» в особі Куріло М. та комітент [PERSON] , засвідчили результати акт своїми підписами (а.с.23, 24, 25-26). Між тим, під час розгляду справи позивач заперечував про присутність та участь у складанні вказаного акту, вказував, що підпис у вказаному акті не відповідає його підпису, як і комплектація та пробіг вказаного транспортного засобу. Вказував, що договір комісії №780 від 02 червня 2017 року, між ним та ТОВ «Захід-Авто-Ленд» не укладався, та є підробленим, як ініші документи, що стосуються факту купівлі-продажу належного йому автомобіля. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що автомобіль INFINITI FX37, номерний знак [NUMBER] , належить позивачеві на законних підставах. Крім того, судом встановлено, що транспортний засіб і на теперішній час перебуває у володінні позивача. Це, зокрема, підтверджується і тим, що після його ніби-то реалізації у 2017 році, позивач у серпні 2020 року зміг надати його на дослідження судовому експерту, транспортний засіб не перебував у користуванні [PERSON] (а.с.33). Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Реєстрація транспортного засобу за [PERSON] порушує права позивача, як законного власника автомобіля, на розпорядження ним. Відтак, аналізуючи докази у справі у їх сукупності суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1754 від 02 червня 2017 року. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відтак суд вважає за необхідне застосувати наслідки недійсності правочину шляхом скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на автомобіль марки «INFINITI FX37», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] з поновленням реєстрації вказаного автомобіля за [PERSON] .

Outcome: approved