Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У заяві він просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є його матір`ю. Крім того, заявник просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла його мати, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай). При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав заявник отримав роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину. Причиною відмови стало те, що він пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також наявність розбіжностей у написанні прізвища заявника (« [PERSON] ») та його матері (« [PERSON] ») у правовстановлюючих документах, що унеможливлює підтвердження родинних відносин у позасудовому порядку. Заявник зазначає, що фактично прийняв спадщину, оскільки з листопада 2002 року і до дня смерті матері постійно проживав разом з нею без реєстрації місця проживання, здійснював за нею догляд та організував поховання за власні кошти. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 18.02.2026 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у заяві, та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не з`явився. 20.03.2026 від селищного голови Столярчука В.В. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. У поданій заяві зазначено, що селищна рада проти заявлених вимог не заперечує. У судовому засіданні 24.03.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та, враховуючи складність справи, на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 25.03.2026. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Судом встановлено, що [INFO] народився заявник [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії заявника [NUMBER] матір`ю заявника записана « [PERSON] ». Відповідно до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00056226143 від 30.01.2026 матір`ю заявника записана « [PERSON] ». Разом з тим, у свідоцтві про народження прізвище заявника записано як « [PERSON] ». У паспорті громадянина України, виданому на ім`я заявника, його прізвище також вказано як « [PERSON] ». При цьому дата народження заявника у свідоцтві про народження та паспорті співпадає - [INFO] . [INFO] [PERSON] померла у віці 63 років у с. Теренці Володарсько-Волинського (нині Житомирського) району Житомирської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна належить право на земельну частку (пай) розміром 3,38 в умовних кадастрових гектарах у КСП «Полісся», що підтверджується сертифікатом серії ЖТ №0178727, виданим на ім`я « [PERSON] ». Згідно з листом приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 25.11.2025 за № 276, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки ним пропущено встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також не надано документів, які беззаперечно підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 83372790 від 25.11.2025 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно до Експертного висновку № 056/147-n від 29.01.2026, складеного Українським бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, українські записи прізвища « [PERSON] » (у паспорті громадянина України заявника) та « [PERSON] » (у свідоцтві про народження заявника та свідоцтві про смерть його матері) є ідентичними. Факт постійного спільного проживання заявника із матір`ю на час відкриття спадщини підтверджується довідками виконкому Хорошівської селищної ради від 26.11.2025 № 253 та від 25.11.2025 № 252. Згідно з довідкою № 253, [PERSON] дійсно проживав без реєстрації з листопада 2002 року по день смерті спадкодавця ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] , здійснював догляд за матір`ю [PERSON] та поховав її за власні кошти. Згідно з довідкою № 252, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за вказаною адресою, і разом з нею на день смерті ніхто не був зареєстрований. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що не є родичкою заявника і його померлої матері, була сусідкою померлої, проживала неподалік та перебувала з нею у добрих сусідських відносинах. Свідок підтвердила, що заявник є сином померлої та здійснював за нею належний догляд під час її хвороби у 2005-2007 роках. Вона зазначила, що заявник возив матір до лікарні, допомагав та доглядав її як син до самого дня смерті. Щодо факту спільного проживання свідок вказала, що заявник проживав разом із матір`ю за місцем її проживання у [ADDRESS] : на зиму він забирав матір до себе, а весною, влітку та восени вона перебувала у себе вдома, куди заявник приїжджав та проживав з нею на вихідних. Крім того, свідок пояснила розбіжності у документах, зазначивши, що особа з прізвищем « [PERSON] » та « [PERSON] » це одна й та сама людина. За життя померла особисто розповідала свідку, що розбіжність виникла за часів радянського союзу через те, що прізвище записали так, як почули. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що також є сусідкою, не перебуває у родинних відносинах із заявником і його померлою матір`ю, часто спілкувалася з померлою до її хвороби. Вона підтвердила, що заявник та його матір проживали разом за адресою: [ADDRESS] ще до початку хвороби матері, орієнтовно за п`ять років до того (з 2001 року). Коли у 2006 році матір захворіла, заявник постійно перебував біля неї та здійснював за нею догляд аж до моменту її смерті у 2007 році. Свідок також підтвердила, що померла та особа, зазначена у документах заявника як матір, є однією людиною, незважаючи на різне написання прізвищ « [PERSON] » та « [PERSON] ». За словами свідка, померла скаржилася на неправильний запис її прізвища в паспорті порівняно з прізвищем сина та мала намір звернутися до суду для виправлення цієї помилки, однак не встигла цього зробити через стан здоров`я. IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для їх задоволення з огляду на наступне. Щодо вимоги про встановлення факту родинних відносин, суд бере до уваги досліджені письмові докази, зокрема висновок лінгвістичної експертизи, який науково та переконливо обґрунтовує, що розбіжність у написанні літер «М» та «Н» у прізвищах заявника та його матері є наслідком орфографічної помилки та міжмовного перетворення при оформленні документів у різні періоди часу. Покази свідків [PERSON] та [PERSON] , які не є заінтересованими в результаті розгляду справи особами, також узгоджуються з письмовими доказами і беззаперечно підтверджують, що [PERSON] є біологічною матір`ю [PERSON] . Оскільки у позасудовому порядку внести зміни до актових записів про смерть чи народження з метою усунення цих розбіжностей неможливо, встановлення цього факту в судовому порядку є єдиним способом реалізації спадкових прав заявника. Щодо вимоги про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд враховує наступне. Частина 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявності факту постійного проживання разом зі спадкодавцем, а не факту реєстрації за однією адресою. У цій справі факт спільного проживання заявника з матір`ю з 2002 року по 04.12.2007 доведений довідками виконкому Хорошівської селищної ради № 252 та № 253, а також послідовними поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які як сусіди безпосередньо спостерігали факт спільного проживання заявника з його матір`ю та здійснення сином догляду за хворою матір`ю. Суд не знаходить підстав ставити під сумнів достовірність цих доказів. Встановлення вказаних фактів має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері. Відмова у задоволенні заяви позбавила б заявника права на законне спадкування майна. Норм права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, не встановлено. Суперечливих доказів, які б суд відхилив, матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що заява є законною, обґрунтованою, обставини, на які посилається заявник, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі. VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку окремого провадження, судові витрати (судовий збір), понесені заявником, відшкодуванню не підлягають і залишаються за ним.

Outcome: approved