Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» (ТОВ «ІННОВА НОВА») адвокат Андрущенко М.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА НОВА» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 30065,40 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 18.07.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» і фізичною особою - [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 8736110725 (далі по тексту - Договір ), в письмовій формі у вигляді електронного документа, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі: 8 000, грн. 00 коп. шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з умовами договору, його додатків. Сторони погодили усі істотні умови договору: тип кредиту, мету, строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту; 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи зі 181 календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту; Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн за реквізитами платіжної картки, вказаної позичальником під час укладання договору позики. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, та загальна (поточна) заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики станом на дату підготовки позовної заяви складає: 6 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 11 165, грн. 40 коп. заборгованість за процентами; 900, грн. 00 коп. комісія за надання кредиту; - 12 000, грн. 00 коп. неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/ або прострочення сплати процентів у строки. На підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи: Товариство з обмеженою відповідальністю з «ІННОВА ФІНАНС» на «ІННОВА НОВА», у зв`язку із чим 08.09.2025 відповідні зміни внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо позивача. Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-які клопотання та заяви від відповідача до суду не надходили. Процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2026 справа розподілена судді Василенко О.Я. Ухвалою судді від 09.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію по платіжній картці відповідача. 13.03.2026 на адресу суду від АТ «Універсал Банк» надійшла витребувана інформація. Представник позивача в судові засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання 09.03.2026 та 01.04.2026 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, про причини неявки суду не повідомив. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідках про причини повернення «адресат відсутній». Відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, на підставі ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом 18.07.2025 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (далі - Товариство) та [PERSON] (позичальник) за допомогою Інформаційно-комунікаційної системи Товариства укладено електронний Договір надання грошових коштів у кредит № 8736110725 (Договір), відповідно до якого Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, процент за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сторони погодили такі умови: сума кредиту 6000,00 грн, тип кредиту кредит, строк кредиту 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 15 днів, останній платіж з періодом внесення 15 днів, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Додатку №1, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка за користування кредитом 1% за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка 0,87% за кожен день та застосовується при виконанні позичальником певних умов. Комісія за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту та нараховується на ссуму виданого кредиту у день надання кредиту. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача за реквізитами платіжної картки [NUMBER] (а.с.18-29). За невиконання зобовязань за Договором перебачена відповідлаьність у формі штрафу 28% від суми простроченого платежу за кожен факт такого прострочення, а крім того пеня у розмірі подвійної облікової ставк НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше 15 % від суми простроченого платежу. Кредитний договір укладений через інформаційно комунікаційну систему (ІКС) Товариства, частиною якої є офіційний вебсайт Товариства, підписаний з боку відповідача одноразовим ідентифікатором 3cа0j6pt9, що отриманий ним на його фінансовий телефонний номер (а.с. 32). На виконання Договору Товариство видало кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідача [NUMBER] , через платіжну систему платіжного провайдера ТОВ «ФК «Контрактовий дім», що підтверджується довідкою банку-емітента платіжної картки АТ «Універсал Банк» від 12.03.2026 №БТ/Е-7304, а також випискою за рахунком «Рух коштів по картці» (а.с. 77 -82 ). На підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи: Товариство з обмеженою відповідальністю з «ІННОВА ФІНАНС» на «ІННОВА НОВА», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 08.09.2025. Відповідно до наданого позивачем детального розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості відповідача за Договором станом на 20.01.2026 становить 30065,40 грн, з яких 6 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 11165,40 грн заборгованість за процентами, 12000,00 грн неустойка (детальний розрахунок неустойки та порядок її нарахування не надано); 900,00 грн комісія. Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І, ІІ та Глава 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ Книги п`ятої ЦК України. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, відповідно до п.6 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суд встановив, що Договір укладено за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС), частиною якої є офіційний вебсайт Товариства у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписано з боку відповідача одноразовим ідентифікатором, що отриманий ним на його фінансовий номер, зазначений при реєстрації, що відповідає приписам п. 6 ст. 3 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 12 ч. 1 ст. 1, ст.17 Закону «Про електронні довірчі послуги». Отже, оскільки Договір підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». На виконання Договору Товариство надало відповідачу кредит в сумі 6000,00 грн. Кредит надано через платіжну систему платіжного провайдера, що надає послуги позивачу. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд встановив, що Товариство на підставі Договору надало відповідачу кредит у сумі 6000,00 грн строком на 360 днів, з періодичністю сплати процентів кожні 15 днів. Відповідно до Графіку платежів (Додаток №1) дата повернення суми кредиту 13.07.2026. Станом на дату звернення до суду відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконував, в результаті чого має заборгованість перед позивачем. Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 4 статті 16 Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. При цьому, кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Аналогічні положення містяться в Договорі (п.5.1.11, 6.4 Договору). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором вбачається, що позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за Договором, в тому числі за сумою (тілом) кредиту, строк погашення якого ще не настав (а.с.9-13). Проте, позивач не надав доказів направлення відповідачу відповідного повідомлення про затримку платежу та вимогу про здійснення платежу (погашення суми кредиту), строк сплати якого ще не настав (про дострокове погашення кредиту), а відтак передбачений Договором платіж на суму кредиту - 6000, грн не є простроченим, а тому не підлягає задоволенню. Водночас, позивач не позбавлений права звернутися до суду про стягнення цієї заборгованості після закінчення строку кредитування. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 12000,00 грн заборгованості за неустойкою, суд зазначає таке. Згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України № 64/2022 від 22.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та станом на день розгляду справи не закінчився та не скасовано. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 роз`яснила, що норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Заначений принцип відображений також у Рішенні Конституційного Суду України від 13.03.2012 у справі № 5-рп/2012. Відтак, хоч зміни в Закону України «Про споживче кредитування» прийнятий пізніше, проте статтею 4 ЦК України встановлено, що інші закони України приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, а на суб`єкта законодавчої ініціативи, що подає до Верховної Ради проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, покладено обов`язок одночасно подати до Верховної Ради проект закону про внесення змін до ЦК України, які мають розглядатися одночасно. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відповідні зміни до ЦК України подані не були, то з огляду на положення статті 4 ЦК України та позицію Конституційного Суду України застосування колізійного принципу lex posterior derogat priori (лат. «пізніший закон скасовує попередній») у цій ситуації неможливе За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки не підлягає задоволенню. Згідно з п. 2.7 Договору передбачена комісія за надання кредиту, яка нараховується за ставкою 15,0% від суми кредиту одноразово. Можливість сплати комісії за надання кредиту передбачена, зокрема ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, вимоги щодо стягнення комісії в сумі 900,00 грн є обґрунтованими. Щодо нарахування процентів за користування кредитом суд встановив таке. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості позивач здійснив нарахування процентів за користування кредитом в межах строку кредитування та за ставками, передбаченими Договором, отже, вимоги щодо стягнення заборгованості за процентами в сумі 11165, 40 грн є обґрунтованими. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими на суму 12065 грн. 40 коп, яка складається з і 11165,40 грн заборгованість за процентами, 900,00 грн заборгованості з комісії за видачу кредиту. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн.

Outcome: partial