Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника - адвоката Ковташа Василя Даниловича звернулася до суду з позовом до Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. За життя [PERSON] склала заповіт на її ім`я, про існування якого вона не знала. Для юридичного оформлення прав на спадкове майно, вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус роз`яснила їй, що строк, встановлений для подання заяви про прийняття спадщини, вона пропустила 15 червня 2025 року, та вважається такою, що спадщину не прийняла. Вона є спадкоєцем за заповітом після смерті [PERSON] . Однак вчасно, у встановлений законом шестимісячний строк, не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту. Вважає, що строк для прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин, а тому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Ковташ В.Д. в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не має. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с.8). Як вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] [PERSON] змінила дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " зв`язку з реєстрацією шлюбу (а.с.8). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. Також встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] заповіла "все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, всіх заощаджень, вкладених нею в банки, а також різного роду компенсаційних виплат та різного роду фінансових документів, що будуть належати їй згідно Закону України на день смерті і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на день смерті" - [PERSON] , [INFO] , що підтверджєуться копією заповіта (а.с.10). Для юридичного оформлення прав на спадкове майно, позивачка 26.01.2026 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по заповіту після смерті матері. Однак нотаріус роз`ясненням щодо оформлення спадщини від №7/02-14 від 26.01.2026 роз`яснила, що строк, встановлений для подання заяви про прийняття спадщини за законом, як спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, вона пропустила (15 червня 2025 року), та вважається такою, що спадщину не прийняла. (а.с.11) Як вбачається із довідки виконавчого комітету Дубровицької міської ради №17/2 від 19.01.2026 [PERSON] була зареєстрована і проживала на день смерті [INFO] по [ADDRESS] (а.с.13). Позивачка [PERSON] своєчасно не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що не знала про існування заповіту, що був складений померлою [PERSON] на її ім`я, оскільки була зареєстрована і проживала окремо від матері, яка про наявність заповіту нікому не повідомляла. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй Постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Із досліджених судом доказів вбачається, що після відкриття спадщини, позивачка не встигла своєчасно оформити свої спадкові права через ряд об`єктивних причин, в тому числі через необізнаність про існування заповіту. Сукупність цих обставин суд вважає достатньо вагомими причинами, які перешкодили позивачці своєчасно особисто звернутися до нотаріуса по місцю знаходження спадкового майна, як це передбачено частиною 2 статті 1269 Цивільного кодексу України, у встановлений шестимісячний строк. Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши та оцінивши зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обгрунтованим, а тому є достатньо підстав для його задоволення. Суд визначає позивачу додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за запвітом, який обчислюється з часу набрання рішення законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved