Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101758439918870 від 21.09.2025 року в розмірі 7 132,85 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 21 вересня 2025 року [PERSON] оформив заяву про надання послуги «Швидка готівка», яку підписав електронним підписом, і отримав кредит на платіжну картку в розмірі 5 000,00 грн., строком на 60 місяців (до 20.09.2030 року) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,00 % річних. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору, однак, [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконує, у встановлений договором строк обов`язкові платежі не вносить і станом на 09.03.2026 року його борг становить 7 132,85 грн., з них: 5 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1 989,72 грн. заборгованість по відсотках та 143,13 грн. пеня. Такі дії свідчать про відмову відповідача від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення йому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 09.03.2026 року, що не вручена в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою(а.с. 39-40). Також [PERSON] повідомлявся про виклик до суду шляхом поміщення оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 09.03.2026 року (а.с. 38). За таких обставин суд 31.03.2026 року постановив ухвалу про проведення розгляду даної справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 даного Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу відкрито банківський рахунок з кредитним лімітом, що підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 19.02.2020 року, що підписана позичальником (а.с. 21). Вказаною анкетою-заявою визначено, що вона разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають договір про надання банківських послуг, на виконання умов якого відповідачу 21 вересня 2025 року надано кредит в розмірі 5 000,00 грн. шляхом перерахування коштів на платіжну картку № [NUMBER] , строком на 60 місяців (до 20.09.2030 року включно) зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 85,00 % річних, що підтверджується заявою про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101758439918870 від 21.09.2025 року, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, а також паспортом споживчого кредиту «Швидка готівка» від 21.09.2025 року, підписаними [PERSON] простим електронним підписом шляхом введення ОТР-пароля 9220 (а.с. 9-12). Згідно меморіального ордера № TR.49739855.24629.65455 від 21.09.2025 року (а.с. 15), [PERSON] перераховано грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. на підставі договору № № АВН0СТ155101758439918870 від 21.09.2025 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101758439918870 від 21.09.2025 року та виписки по картці № [NUMBER] від 09.03.2026 року (а.с. 14,18), вбачається, що станом на 09.03.2026 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 7 132,85 грн., з них: 5 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1 989,72 грн. заборгованість по відсотках та 143,13 грн. пеня. Цей розрахунок також підтверджує, що [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № АВН0СТ155101758439918870 від 21.09.2025 року, не здійснив жодної сплати на погашення заборгованості за кредитом і станом на час подання позову позичені кошти не повернув. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з нього на користь позивача АТ «Акцент-Банк» слід стягнути 6 989,75 грн. заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101758439918870 від 21.09.2025 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками 1 989,72 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку, що вимоги АТ «Акцент-Банк» в частині стягнення з відповідача 143,13 грн. пені не підлягають задоволенню з таких підстав, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки пеня за даним кредитним договором нарахована в період дії на території України воєнного стану, то відповідач [PERSON] звільняється від обов`язку її сплати на користь АТ «Акцент-Банк». Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задоволив позовні вимоги позивача на 97,99 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідача відшкодування сплаченого судового збору згідно платіжного доручення № 6005315563606 від 09.03.2026 року в розмірі 2 662,40 грн. (а.с. 7), який становитиме 2 608,88 грн. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,512,526,626,628,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved