Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі по тексту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 495336-КС-001 про надання кредиту від 05.04.2024 року в розмірі 16120,72 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що відповідно до умов Договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 16 тижнів до 26.07.2024 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,97 % в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Позичальник зобов`язаний був повернути Кредит та сплатити Проценти за користування Кредитом згідно графіка платежів зазначеного в п.6 Договору. Відповідно до п.4 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахування дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту. Позивачем та відповідачем строки виконання зобов`язань за Договором не переносились. До теперішнього часу відповідач лише частково сплатив позивачу заборгованість за Договором, розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості по Договору №495336-КС-001, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Боржник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, і у зв`язку з чим станом на 01.12.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 495336-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 16 120,72 грн, що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту 5 000,00 грн; Суми прострочених платежів по процентах 10 370,72 грн; Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; Суми прострочених платежів за комісією 750,00 грн. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань просив стягнути з відповідача. заборгованість за договором №495336-КС-001 про надання кредиту від 05.04.2024 року в розмірі 16120,72 грн. та судовий збір. Ухвалою судді від 02.01.2026 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін судове засідання. До суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, який надсилався відповідачу, з відміткою «Адресат відсутній», у зв`язку з чим ухвалою суду від 03.02.2026 року здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви, зазначав, що, просить розглянути справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів задовольнити позов у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило. Відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, яка про причини неявки не повідомила, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справ. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.04.2024 року [PERSON] уклав з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту № 495336-КС-001. Відповідно до умов Договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 16 тижнів до 26.07.2024 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,97 % в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Позичальник зобов`язаний був повернути Кредит та сплатити Проценти за користування Кредитом згідно графіка платежів зазначеного в п.6 Договору. Відповідно до п.4 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахування дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту. Як вбачається із матеріалів справи, 05.04.2024 року на виконання умов укладеного договору Позивач видав відповідачу Кредит у розмірі 5000,00 грн. на картковий рахунок [NUMBER] вказаний відповідачем в кредитному договорі. Успішне перерахування коштів підтверджується квитанцією від 05.04.2024 року. Зазначені докази підтверджують, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» виконало свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 01.12.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 495336-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 16 120,72 грн, що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту 5 000,00 грн; Суми прострочених платежів по процентах 10 370,72 грн; Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; Суми прострочених платежів за комісією 750,00 грн. Отже, матеріалами справи підтверджується укладання відповідачем кредитного договору, який підписано її електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. При цьому, суд зауважує, що укладання договору в електронній формі здійснюється шляхом вчинення послідовних дій відповідача на сайті кредитора із підтвердженням кожної дії покроково за допомогою особистого мобільного телефону, що забезпечує відповідний захист від незаконних сторонніх маніпуляцій. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. На підставі ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205,207 ЦК України). Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором про надання кредиту належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання кредиту підлягають задоволенню. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved