Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-08 00:00:00

Представник позивача ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 20.01.2025 р. між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та [PERSON] укладено кредитний договір №43748-01/2025, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит. Сума кредиту складала 5000 грн. строком на 120 днів з нарахуванням процентів у розмірі 0,90 % в день. 27.05.2025 р. між ТОВ " СТАР ФАЙНЕНС ГРУП " та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27052025, відповідно до якого ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП " передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ " СТАР ФАЙНЕНС ГРУП " права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі до [PERSON] . Однак відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконав, внаслідок чого заборгованість відповідача за кредитним договором №43748-01/2025 становить 20 900,00 грн. Ухвалою суду від 30.12.2025 р. цивільну справу прийнято до свого провадження та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. В позовних вимогах просила розгляд справи провести без участі представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся, шляхом надіслання судової повістки за його місцем реєстрації, однак на адресу суду повернувся конверт із вкладенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позов відповідач не надав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.01.2025 р. між ТОВ "Стар файненс груп" та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір №43748-01/2025, на суму 5000 грн. строком на 120 днів з нарахуванням процентів в розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості. Денна процентна ставка складає (5900,00/5000,00)/120*100% = 0,98% та застосовується у межах кредитування. Згідно розрахунку заборгованості за договором №43748-01/2025 станом на 27.05.2025 р. заборгованість відповідача складає 20 900,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - основний борг, 5400,00 грн. - проценти та 10 000,00 грн. штраф, 500 грн. сума комісії за видачу кредиту. 27.05.2025 року між ТОВ " СТАР ФАЙНЕНС ГРУП " та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27052025, відповідно до якого ТОВ " СТАР ФАЙНЕНС ГРУП " передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ " СТАР ФАЙНЕНС ГРУП " права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 900,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 5 400,00 грн. - заборгованість за відсотками та 10 000,00 грн. - заборгованість за штрафом, 500 грн. сума комісії за видачу кредиту. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3Закону України «Про електронну комерцію»). Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №43748-01/2025 від 20.01.2025 р. підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Відтак, підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання. Таким чином, стороною позивача доведено, укладення кредитного договору між сторонами, що також не заперечується самим відповідачем. Однак, в порушення умов договору позики, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірі та на умовах, визначених укладеним правочином, презумція правомірності якого не спростована, на час розгляду справи відповідних доказів сплати боргу не подано, тому є підстави для стягнення з [PERSON] основного боргу в розмірі 5000,00 грн. Разом з тим, частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, з відповідача на користь позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" також необхідно стягнути 5 400,00 грн. процентів. Крім того, позивач прохав стягнути з відповідача штраф за зазначеним кредитним договором в розмірі 10 000,00 грн. Але суд приходить до висновку, що такі вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК. а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, з урахуванням положень Закону № 2120-1X, яким доповнено розділ IV «Прикінцеві та перехідних положень п. 6-1 Закону Україні «Про споживче кредитування», не підлягає стягненню неустойка, а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1579 грн. 10 коп. (10 900 х 100 : 20 900 = 52,15 %, 3028 х 52,15 % = 1579 грн. 10 коп.).

Outcome: partial