Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Позивач в особі представника звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що 31.10.2009року між позивачем і відповідачем по справі [PERSON] , зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 111. У вказаному шлюбі мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з почивачкою. Після реєстрації шлюбу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося через психологічну несумісність та різні погляди на шлюб та сім`ю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та того, що кожен з подружжя жив окремиим життям та своїми інтересами. На данний момент подружжя не проживає разом з 19 січня 2026 року, сім`я фактично припинила своє існування, шлюб носить формальний характер, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох з подружжя. Позивач подав заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у свою відсутність, позовні вимоги визнає. В силу ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні з копій паспорта, свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.10.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 111 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 31.10.2009; прізвище до шлюбу [PERSON] ). Увказаному шлюбі сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.03.2015, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження від 05.07.2010. В обґрунтування позову позивач стверджує, що після реєстрації шлюбу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося через психологічну несумісність та різні погляди на шлюб та сім`ю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та того, що кожен з подружжя жив окремиим життям та своїми інтересами. На данний момент подружжя не проживає разом з 19 січня 2026 року, сім`я фактично припинила своє існування, шлюб носить формальний характер, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох з подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не подав доказів на спростування тверджень позивача, не спростував наявність фактичних та правових підстав її звернення з позовом до суду у цій справі, натомість подав заяву про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновків про те, що сім`я розпалася остаточно і шанси на її збереження втрачені; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Врахувавши наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав та його визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved