Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 08.08.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Тлумацькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У шлюбі народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім. Сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на спільне життя. Спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують, шлюб носить формальний характер. Надалі перебувати у шлюбних відносинах не бажає, примирення не можливе, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Просила постановити рішення, яким шлюб мiж нею та відповідачем розірвати, залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », місцем проживання сина [PERSON] , [INFO] залишити її місце проживання та судові стягнути з відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак разом із позовною заявою подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі (а.с. 8). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак 24.03.2026 року до суду подав заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 18). 10.03.2026 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 08.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Тлумацькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 66, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від даного шлюбу у них народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Сторони мають різні характери та погляди на життя, різні інтереси, спільного господарства не ведуть. Шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, позивач просить залишити на проживання із нею неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . За відсутності спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей із їхніми батьками суд може вирішити питання про залишення дитини проживати із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу (постанова Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18). За змістом ч. 3 ст. 160 СК України: якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Дитина сторін досягла чотирнадцятирічного віку, а тому місце їх проживання визначається нею самою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1331 грн 20 коп, що підтверджується квитанцією № ПН3565298 від 27.02.2026 року (а.с. 4). На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: partial