Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі позивач), діючи через свого представника Дідиченко Д.Г., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором №1420-6859 від 12 липня 2024 року у розмірі 35 000 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідачка отримала від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» споживчий кредит у розмірі 7 000 грн. При цьому відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 39 256 грн. 00 коп., з яких: 7 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 31 206 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками та 1 050 грн. 00 коп. заборгованість за комісією за видачу кредиту. У подальшому було прийнято рішення про списання заборгованості на суму 4 256 грн. 00 коп. у зв`язку чим позивач просить стягнути з відповідачки 35 000 грн. 00 коп. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання про розгляд справи без його участі в якій він вказує, що не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча викликалася до суду належним чином, зокрема як шляхом надіслання повістки про виклик за адресою її проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка повернулася до суду з відміткою про відсутність відповідачки за вказаною адресою, так і шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 128, статті 130 ЦПК України відповідачка вважається належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду. При цьому остання заяв по суті справи та про розгляд справи без її участі до суду не подала. Заяви та клопотання учасників справи Інших заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 06 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі та визначено відповідачці строк для подання відзиву на позов і заперечень, а позивачу строку для подання відповіді на відзив. У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, те, що відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у судове засідання не з`явилася, заяви про розгляд справи без її участі та відзиву на позов не подала, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється без участі сторін у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, 12 липня 2024 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1420-6859, відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 7 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленої кредитної лінії для задоволення особистих потреб строком на 300 днів (пункти 2.2-2.3, 4.9) (а.с. 12-21). Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено процентну ставку за кредитом у розмірі 1,5% за кожен день користування кредитом (пункт 4.6) та передбачено повернення кредиту до 07 травня 2025 року (пункт 4.9). Також сторонами договору було погоджено сплачу відповідачкою комісії за надання кредиту в розмірі 15% від суми наданого кредиту (пункту 4.7). Вказаний вище договір був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора А1515 та шляхом обміну електронними повідомленнями, що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Згідно квитанції платіжної системи LIQPEY від 12 липня 2024 року та довідки позивача кошти останнього у сумі 7 000 грн. були перераховані на виконання вказаного вище кредитного договору на картковий рахунок відповідачки 12 липня 2024 року (а.с. 33-34). Отже, позивач належним чином виконав свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором №1420-6859 щодо надання споживчого кредиту. Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала та платежів на виконання своїх зобов`язань не здійснювала, у зв`язку з чим, згідно розрахунку, у відповідачки перед позивачем виникла заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 39 256 грн. 00 коп., з яких: 7 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 31 206 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками та 1 050 грн. 00 коп. заборгованість за комісією за видачу кредиту (а.с. 35-41). При цьому позивачем було прийнято рішення про списання заборгованості на 4 256 грн. 00 коп. у зв`язку чим позивач просить стягнути з відповідачки 35 000 грн. 00 коп. З наведеним вище розрахунком заборгованості за кредитом в частині заборгованості за тілом кредиту суд погоджується. При цьому в частині нарахованих процентів суд враховує наступне. Так, на момент укладення вказаного вище кредитного договору сторонами у справі дійсно було погоджено сплату відповідачкою процентів за користування кредитом у розмірі 1,5% за кожен день користування кредитом. При цьому, 24 грудня 2023 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (далі Закон України №3498-ІХ), яким, серед іншого, внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII (далі Закон України №1734-VIII). Так, частиною п`ятою статті 8 Закону України №1734-VIII, яка визначає реальну річну процентну ставку, денну процентну ставку та загальну вартість кредиту для споживача, передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Водночас, пунктом 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1734-VIII було передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Отже, за період з 12 липня 2024 року до 19 серпня 2024 року включно розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5%, а з 20 серпня 2024 року розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Відповідно, вирішуючи питання щодо розміру процентів, які позивач мав право нарахувати та стягнути з відповідачки за кредитним договором №1420-6859 суд, з урахуванням викладеного вище, зазначає, що за період користування кредитними коштами з 12 липня по 19 серпня 2024 року, тобто за перші 39 днів, відповідачка зобов`язана сплачувати 1,5% на день, або ж 58,5% за цей період. Та з 20 серпня 2024 року по 07 травня 2025 року, тобто за наступні 261 день, відповідачка зобов`язана сплачувати 1% на день, або ж 261% за цей період. Таким чином, за весь період користування кредитним коштами з 12 липня 2024 року по 07 травня 2025 року відповідачка зобов`язана сплати позивачу 319,5% (58,5+261%) від суми заборгованості. Отже, розмір процентів, які відповідачка зобов`язана сплатити позивачу згідно кредитного договору №1420-6859 з період з 12 липня 2024 року по 07 травня 2025 року становить 22 365 грн. 00 коп. (7 000 грн. 00 коп. х 319,5%). Відповідно загальна сума заборгованості за даним кредитним договором становить 29 365 грн. 00 коп. (7 000 грн. 00 коп. + 22 365 грн. 00 коп.). Оскільки позивачем питання стягнення комісії за надання кредиту на виконання вказаного вище кредитного договору в розмірі 1 050 грн. 00 коп. не порушується, суд, розглядаючи позбавлений можливості вирішувати питання щодо її стягнення з відповідачки в рамках даної справи. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідачки перед позивачем за кредитним договором №1420-6859 від 12 липня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 29 365 грн. 00 коп., суд приходить до висновку про необхідність стягнення зазначеної заборгованості з відповідачки на користь позивача і відповідно про задоволення позову частково у вказаному вище розмірі, при цьому в задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 662 грн. 40 коп., при цьому відповідачкою судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2 233 грн. 75 коп. (29 365 грн. 00 коп. х 2 662 грн. 40 коп. / 35 000 грн. 00 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial