Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, стягнення судових витрат звернувся представник ПрАТ «Рівнеобленерго» у якому просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Рівнеобленерго» вартість необлікованої електричної енергії в сумі 2354,26 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. В судове засідання відповідач повторно не з`явилася. Про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами за місцем реєстрації. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавала, письмовий відзив на позов не надходив. Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Судом встановлено, що з 01 січня 2019 року ПрАТ «Рівнеобленерго» відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13.11.2018 року №1413 здійснює господарську діяльність на території Рівненської області з розподілу електричної енергії. Взаємовідносини між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 (надалі за текстом Правила роздрібного ринку, ПРРЕЕ), Кодексом комерційного обліку електричної енергії, що затверджений постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №311, іншими нормативно-правовими актами України та договорами. Між ПрАТ «Рівнеобленерго» та [PERSON] було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 01 жовтня 2025 року за адресою [ADDRESS] на об`єкті споживача було виявлено порушення п.п.8.3.4., 8.2.5., 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку неприхованим способом. Відповідно до п.8.2.5. у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Вищевказане порушення, відповідно до п.8.2.5 ПРРЕЕ, було зафіксовано представниками ОСР та складено акт про порушення №R014204 від 01.10.2025 року. Під час складання акту про порушення споживач присутня не була, однак акт складено в присутності іншої особи, яка допустила представників оператора системи розподілу на об`єкт (територію) споживача голови правління ОСББ «Шухевича 18» Ляховчук Наталії Миколаївни, яка підписала акт про порушення власноруч. 02 жовтня 2025 року представниками ПрАТ «Рівнеобленерго» на адресу споживача направлено запрошення на засідання акту про порушення ПРРЕЕ яке призначене на 19 листопада 2025 року та направлено копію акту про порушення. Копія вищезазначеного акту та повідомлення про запрошення споживача на засідання комісії по розгляду акту про порушення із зазначенням дати та часу розгляду були направлені відповідачу по справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача. Відповідно до п.8.2.6. Правил Акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи. При цьому споживає має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. 19 листопада 2025 року комісією по розгляду актів про порушення споживачами Правил користування електроенергією Рівненського міського РЕМ ПрАТ «Рівнеобленерго» було розглянуто Акт про порушення та складено протокол №222 засідання комісії, за результатом якого було вирішено провести нарахування споживачу вартість необлікованої електроенергії за період з 25.09.2025 по 30.09.2025 в розмірі 2354,26 грн. Відповідач на засідання комісії з розгляду акту про порушення не з`явилася, в зв`язку з чим на її адресу 24 листопада 2025 року було направлено копію протоколу засідання комісії, копію розрахунку проведених нарахувань та повідомлення про оплату. Взаємовідносини між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії в тому числі з Оператором системи розподілу, визначаються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі ПРРЕЕ/Правила). Ці Правила є обов`язковими для виконання всіма споживачами. Відповідно до ч.3 ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електроенергії, умов укладених договорів. Відповідно до ч.1 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до п. 5.5.5. Правил, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію. Пунктом 8.2.5. Правил передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил, або методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу не облікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. Відповідно до п.8.2.6 ПРРЕЕ акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушень, зазначених у пункті 8.4.2, у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. Відповідно до п.8.2.7 ПРРЕЕ кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що неправомірними діями відповідача позивачу було заподіяно майнову шкоду, у добровільному порядку відповідач не відшкодувала позивачу завданих ним збитків, а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення вартості спожитої та необлікованої електроенергії є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved