Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 12.09.2012 між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1375. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також позивач вказує, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, не сходяться характерами. Проживання однією сім`єю на думку позивача неможливе, тому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спір з приводу визначення місця проживання дітей відсутній. А тому, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.09.2012 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1375. Від відповідача заперечень проти позову не надходило. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи до суду не надано. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, натомість у прохальній частині позовної заяви зазначила, що просить розглянути позовну заяву за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 27.03.2026 подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 110 СК України, один із подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 12.09.2009 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1375, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу або наявності встановлених ч. 2 ст. 110 СК України перешкод для розірвання шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому, позивач не бажає поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач виявила бажання залишити їй прізвище « [PERSON] », вказане клопотання підлягає задоволенню.

Outcome: approved