Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

10.03.2026 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до [PERSON] про стягнення штрафу в розмірі 4940,00 грн. В позовній заяві представник позивача посилався на те, що 08 березня 2025 року близько 15 год. 28 хв. по вул.Незалежності, 28 у селищі Нові Санжари, Полтавського району, Полтавської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: ВАЗ 21104, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП вищевказані транспортні засоби, зокрема Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , отримали механічні пошкодження. Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася за участі лише забезпечених транспортних засобів за відповідними полісами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зокрема, транспортний засіб ВАЗ 21104, д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , був забезпечений в ПАТ «НАСК ОРАНТА» за електронним Полісом №226846639. Вказують, що учасники ДТП скористалися своїм правом та у порядку положень ч.2 ст.31 Закону №3720-ІХ склали в електронній формі спільне повідомлення про вищезазначену ДТП, яке подали до ПАТ «НАСК ОРАНТА» для подальшого розгляду. Результатами страхового розслідування визначено 100% провину за скоєння вищезазначеної ДТП водія забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21104, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] . Обставини ДТП та її наслідки надали вказаному страховику підстави визнати дану подію страховим випадком, що стався за страховим Полісом №226846639. Потерпілий [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної в результаті цієї ДТП належному йому транспортному засобу Skoda Rapid, д.н.з. [NUMBER] . Та йому було здійснено страхове відшкодування шкоди в сумі 44132,50 грн. Зазначають, що вищевказаний договір страхування, посвідчений Полісом № [NUMBER] , укладено з особливостями, визначеними ст.13 Закону №3720-ІХ, а саме на пільгових умовах розмір страхової премії за цим внутрішнім договором страхування зменшено на 50 відсотків для страхувальника [PERSON] за умови, зокрема, що: страхувальник громадянин України є пенсіонером; транспортний засіб, забезпечений за страховим полісом, належить йому на праві власності. Разом з тим, під час страхового розслідування встановлено, що транспортний засіб ВАЗ 21104, д.н.з. [NUMBER] , забезпечений за страховим Полісом №22684663, не належить на праві власності страхувальнику [PERSON] , а належить іншій особі [PERSON] . Отже, страхувальник [PERSON] під час укладення вищевказаного договору страхування надав відомості щодо належності транспортного засобу ВАЗ 21104, д.н.з. [NUMBER] , які виявилися недостовірними, що у свою чергу призвело до зменшення розміру страхової премії за цим договором страхування. Вважають, що з урахуванням вищевказаних обставин та умов страхування, страхувальник [PERSON] зобов`язаний сплатити ПАТ «НАСК ОРАНТА» штраф у п`ятикратному розмірі страхової премії за таким договором, але не більше 50 відсотків розміру страхової виплати, що в даному випадку становить 4940,00 грн. Вказану суму просили стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та судові витрати. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 березня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 41). Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 46). Надавши заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 43). Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 47), надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вказавши, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 48). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 31 січня 2025 року між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ «НАСК Оранта», у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-ІХ від 21 травня 2004 року, укладений договір (поліс) №226846639 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки ВАЗ 21104 з номерним знаком [NUMBER] , строк дії якого з 01.02.2025 року по 31.01.2026 року включно. Договір укладено з особливостями та обмеженнями, визначеними ст.13 Закону 3720 (а.с. 12-14). 08.03.2025 року о 15:28 год. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Skoda Rapid, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ 21104, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та учасниками ДТП був складений європротокол №9BFB73FE6556 (а.с.9). Транспортний засіб Skoda Rapid, державний номерний знак [NUMBER] , на час дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна», згідно з полісом №ЕР.220116869 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 160000 грн., життю і здоров`ю 320000 грн., франшиза 2600 грн. (а.с. 17). 10.03.2025 року [PERSON] надано до ПАТ «НАСК Оранта» повідомлення про ДТП, відповідно до якого винуватцем ДТП, яка сталася 08.03.2025 року о 15:28 год. в селищі Нові Санжари, по вул.Незалежності, 38, зазначено [PERSON] (а.с.21). 10 березня 2025 року власник транспортного засобу Skoda Rapid, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК Оранта» із заявою про страхове відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 08 березня 2025 року (а.с.23). Та позивачем на виконання своїх договірних зобов`язань за вищезазначеним страховим полісом 24.04.2025 року потерпілому [PERSON] було здійснено страхове відшкодування шкоди, заподіяної в результаті цієї ДТП, транспортному засобу «Skoda Rapid», д.р.н. [NUMBER] , в розмірі 44 132,50 грн, про що свідчить платіжна інструкція №24082 від 24 квітня 2025 року (а.с. 32). Звертаючись з позовом позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] штраф у п`ятикратному розмірі страхової премії за договором страхування, але не більше 50 відсотків розміру страхової виплати, посилаючись на те, що [PERSON] під час укладення вищевказаного Договору страхування на пільгових умовах надав недостовірні дані щодо належності транспортного засобу «ВАЗ-21104», д.р.н. [NUMBER] . Відповідно до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України (далі - Закон). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає особливості визначення розміру страхової премії для окремих категорій фізичних осіб, так згідно з п.1 ч.1 ст.13 розмір страхової премії за внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків для страхувальника, який є громадянином України - учасником бойових дій, особою з інвалідністю внаслідок війни, постраждалим учасником Революції Гідності, учасником війни, особою з інвалідністю II групи, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеною до I або II категорії, пенсіонером, - щодо транспортного засобу, який має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних або потужність електродвигуна до 100 кіловат включно та належить йому на праві власності, за умови керування таким транспортним засобом виключно страхувальником або особою, яка також належить до категорій, визначених цією частиною, та використання транспортного засобу без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів та/або вантажу. Згідно з п.4 ч. 1 ст. 37 вказаного Закону страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду, у разі використання транспортного засобу з недотриманням умов, визначених статтею 13 цього Закону, якщо внутрішній договір страхування укладено з особливостями, визначеними статтею 13 цього Закону». А згідно з підпункту 4.2 п. 4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, в редакції чинній на момент укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 31 січня 2025 року та на момент дорожньо-транспортної пригоди 08 березня 2025 року, особа, яка звернулася за укладенням договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, надає страховику відомості, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, та/або інформацію про інші обставини, що враховуються під час визначення розміру страхової премії за таким договором, за формою та у спосіб, визначений страховиком. Згідно з ч.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на момент укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 31 січня 2025 року та на момент дорожньо-транспортної пригоди 08 березня 2025 року, страхувальник, який під час укладення внутрішнього договору страхування надав відомості, передбачені частиною другою статті 11 цього Закону, які виявилися недостовірними, що призвело до зменшення розміру страхової премії за таким договором, зобов`язаний сплатити страховику, який здійснив страхову виплату, штраф у п`ятикратному розмірі страхової премії за таким договором, але не більше 50 відсотків розміру страхової виплати. Так, судом встановлено, що Договір страхування від 31.01.2025, посвідчений Полісом № 226846639, укладений на пільгових умовах, передбачених п. 1 ч.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та розмір страхової премії для відповідача страхувальника [PERSON] був зменшений на 50 відсотків за наявності таких умови: страхувальник - громадянин України є пенсіонером та транспортний засіб, забезпечений за страховим полісом, належить йому на праві власності. Так, відповідач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , є пенсіонером за віком. Та згідно даних полісу №226846639, а саме в графах 10-12 зазначено, що договір укладений з особливостям визначеними ст.13 Закону №3720, категорія страхувальника, який має право на зменшення розміру страхової премії, зазначено «пенсіонер», та документ, що підтверджує право на отримання пільги - пенсійне посвідчення ААК № 668167 ПФУ від 19 вересня 2018 року, що підтверджує право [PERSON] на зменшення розміру страхової премії. Разом з тим, за даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] встановлено, що власником транспортного засобу ВАЗ 21104 з номерним знаком [NUMBER] є не [PERSON] , а інша особа - [PERSON] (а.с. 11). Отже, страхувальник [PERSON] під час укладення вищевказаного Договору страхування надав недостовірні відомості щодо належності транспортного засобу «ВАЗ-21104», д.р.н. [NUMBER] , що, у свою чергу, призвело до зменшення розміру страхової премії за цим Договором страхування. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача щодо підстав стягнення та розміру штрафу. Отже, оскільки страхувальник відповідач [PERSON] , який під час укладення з позивачем 31.01.2025 договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності надав недостовірні відомості щодо належності забезпеченого транспортного засобу, які враховуються під час визначення розміру страхової премії за таким договором, що призвело до зменшення розміру страхової премії за договором, з нього підлягає стягненню на користь страховика позивача, який здійснив страхову виплату, штраф у п`ятикратному розмірі страхової премії за таким договором, але не більше 50 відсотків розміру страхової виплати, в розмірі 4940 грн, виходячи з такого розрахунку. 988 грн (розмір страхової премії, сплаченої [PERSON] під час укладання Договору страхування) х 5 (п ятикратний розмір страхової премії) = 4990 грн, що не перевищує 50 відсотків розміру страхової виплати, здійсненої позивачем 22066,25 грн ( 44132,50 грн. х 50% : 100% ). Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3328 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved