Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

У провадженні Захарівського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «ІННОВА НОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Захарівського районного суду Одеської області від 13 березня 2026 року позов ТОВ «ІННОВА НОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. 25 березня 2026 року від представника ТОВ «ІННОВА НОВА» через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. В заяві представник вказує, що у зв`язку із розглядом справи ТОВ «ІННОВА НОВА» понесло витрати на правничу допомогу у сумі 5000 гривень, а тому просить суд ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути із відповідачки та користь позивача витрати на професійну правову у зазначеній сумі. У судове засідання представник ТОВ «ІННОВА НОВА» не з`явився, про час, дату і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 112). Із заявами чи клопотаннями до суду не звертався. Відповідачка у судове засідання не з`явилась хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду (а.с. 113). Із заявами чи клопотаннями до суду не зверталась. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Так, судом установлено, що заочним рішенням Захарівського районного суду Одеської області від 13 березня 2026 року позов ТОВ «ІННОВА НОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто із відповідачки заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 18527 гривень 30 копійок, що складає 55,93% розміру задоволених позовних вимог та судовий збір пропорційно до вказаного розміру задоволених позовних вимог у сумі 1354 гривень 85 копійок (а.с. 88-91). Представник ТОВ «ІННОВА НОВА» просить суд ухвалити додаткове рішення, а саме стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000 гривень. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із частинами 1-3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат правничої допомоги представником позивача надано: копію договору № 06-05/2025 про надання правової допомоги від 06 травня 2025 року, укладеного між ТОВ «ІННОВА НОВА» та адвокатом Андрущенком М.В., предметом якого є надання адвокатом послуг правничого та консультативного характерів (а.с. 99-101), копію акту № 3327110222 приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору № 06-05/2025 про надання правової допомоги від 21 березня 2026 року, згідно якого написання позовної заяви - 5000 гривень (а.с. 102),копію заявки № 3327110222 від 20 жовтня 2025 року про надання послуг, згідно якої на виконання п.п. 1.1 Договору замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов`язання надати наступні послуги за договором, а саме написання позовної заяви вартістю 5000 гривень (зв.а.с. 102), копію ордеру на надання правничої допомоги серії АН № 1834513 від 20 жовтня 2025 року (а.с. 103), копію платіжної інструкції № 113 від 24 березня 2026 року про перерахування ТОВ «ІННОВА НОВА» грошових коштів у розмірі 5000 грн за надання правової допомоги (зв.а.с.105),копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 6216 від 07 липня 2022 року, яке видане на ім`я Андрущенка М.В. (а.с. 106). Згідно з частинами 4-6 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) міститься висновок, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Аналогічний висновок (обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами) наведений: у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 09 квітня 2019 року у справі № 826/2689/15, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19. Відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Водночас щодо співмірності витрат на правничу допомогу суд зазначає таке. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21) міститься висновок, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Отже, з урахуванням фактично виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, суд вважає обґрунтованою та співмірною суму витрат позивача на правову допомогу - 5000 гривень. Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із пунктом 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Заочним рішенням Захарівського районного суду Одеської області від 13 березня 2026 року позов ТОВ «ІННОВА НОВА» задоволено частково та стягнуто із відповідачки заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 18527 гривень 30 копійок, що складає 55,93% розміру задоволених позовних вимог. Отже, ураховуючи вимоги статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 2796 гривень 50 копійок (55,93 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial