Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що перебувала у шлюбі з [PERSON] з 28 серпня 2014 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Рішенням Дубенського міськрайонного суду №559/1585/20 від 11.05.2021 року шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. З липня 2020 року вона фактично одна займається вихованням та матеріальним забезпеченням дітей, хоча і за час перебування в шлюбі, відповідач витрачав свої доходи лише на власні потреба, про забезпечення дітей не дбав. Відповідач не бере жодної участі у вихованні своїх дітей і на протязі останніх п`яти років навіть не намагався цього робити, не спілкується з дітьми, не цікавиться їхнім життям, самоусунувся від їхнього виховання та утримання. На виконанні у Дубенському відділі ДВС перебуває два виконавчі провадження про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №73440870 сукупний розмір заборгованості складає станом на 21.02.2025 року 101 466,00 гривень. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №67004838 станом на 21.02.2025 року сукупний розмір заборгованості складає 46 244,50 грн. Таким чином, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, на протязі останніх чотирьох років з дітьми не спілкується у жодній з можливих форм, не відвідує і не відвідував, за цей час не цікавився їхнім життям, не бере участі ні у вихованні дітей, ні у їх утриманні. Відповідач, як батько дітей, не цікавився навчанням та поведінкою синів, не брав участі у виховному процесі, не відвідував заклад освіти, не був на батьківських зборах, не спілкувався з класним керівником та адміністрацією закладу з приводу освітнього процесу власних дітей, не цікавився їхнім здоров`ям. Він не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дітьми, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до їх внутрішнього світу. На сьогоднішній день дітям по 10 та 7 років, однак вони не прив`язані до батька, оскільки він не бере участі у їх вихованні та не спілкується з ними впродовж останніх чотирьох років. Дана обставина свідчить про те, що відповідача не хвилює життя його дітей, наявність у них продуктів харчування, одягу, взуття, лікарських засобів, тощо. При тому, що йому відомо, де проживають його діти, адже вони не змінювали місця проживання, проте за останні чотири років він до дітей не навідувався. Позивачка ніколи не чинила жодних перешкод у спілкуванні відповідача з дітьми, однак відповідач сам не бажає спілкуватися з дітьми. Таким чином, впродовж останніх п`яти років відповідач вихованням своїх дітей не займається, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться їх навчанням та підготовкою до самостійного життя. Вказане виявляється у відсутності забезпечення дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, у відсутності спілкування з дітьми в обсягах достатніх для їх нормального самоусвідомлення. Відповідач не відвідує дітей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та не створює умов для отримання дітьми освіти. Внаслідок невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, покладених на нього законом та, відповідно, відсутності будь-якого контакту між ним та дітьми, страждають самі діти, порушуються їх права та законні інтереси, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 07.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 12.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи орган опіки та піклування Мирогощанської сільської ради у судовому засіданні зазначила, що підтримує наданий письмовий висновок Мирогощанськоїсільської ради щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав та просила прийняти рішення в інтересах дітей. ІІІ. Фактичні обставини справи. У свідоцтвах про народження дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 12). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 13). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 11.05.2021, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,залишено проживати з позивачкою (а.с. 14-16). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №73440870 сукупний розмір заборгованості складає станом на 21.02.2025 року 101 466,00 грн. (а.с. 17-18). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №67004838 станом на 21.02.2025 року сукупний розмір заборгованості складає 46 244,50 грн. (а.с. 19-20). Відповідно до інформації КП «Миргощанський ЦПМСД» встановлено, що за період перебування у лікаря-педіатра, на протязі останніх чотирьох років, малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] до закладу при зверненні до лікаря супроводжувала мама - [PERSON] . За медичною допомогою, при проходженні профілактичних оглядів, проведенні щеплень, цікавилась станом дітей, консультувалась з лікарем з приводу їх захворювання, виконувала призначення лікаря - мама. На протязі останніх 4-х років батько, [PERSON] до дільничого лікаря-педіатра з приводу захворювання дітей, чи будь-яких інших питань щодо стану здоров`я дітей не звертався (ас. 21). Згідно довідок, виданих Мирогощанським ліцеєм Мирогощанської сільської ради від 23.04.2025 року, [PERSON] та [PERSON] навчаються у даному ліцеї. Впродовж навчання дітей у закладі, лише мама займається їх вихованням, цікавиться життям, навчанням, успіхами та проблемами дітей, відвідує батьківські збори. Батько не брав участі у вихованні дітей, не цікавився їх життям, навчанням та поведінкою, не брав участь у виховному процесі, не був присутнім на батьківських зборах, індивідуальних консультаціях, не спілкувався з класним керівником та адміністрацією школи з приводу навчання своїх дітей (а.с. 23, 24). Актом обстеження умов проживання сім`ї від 25 квітня 2025 року, встановлено що в будинку за адресою: [ADDRESS] , проживають діти [PERSON] та [PERSON] разом з мамою та бабусею. Умови проживання є хороші, допустимі для проживання, виховання та утримання малолітніх дітей, для виховання та розвитку дітей створено всі умови, діти забезпечені окремою кімнатою, сучасною побутовою технікою, речами першої необхідності, одягом та взуттям відповідно до віку та пори року тощо. В ході виїзду за місцем проживання підтверджено факт ухилення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] , який більше як чотири роки матеріальної допомоги не надає, з дітьми не спілкується.(а.с. 22). Згідно інформації Служби у справах дітей Мирогощанської сільської ради від 08.04.2025 року, [PERSON] до Органу опіки та піклування Мирогощанської сільської ради з заявами про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, оскільки проживає окремо від них, чи з будь-якими іншими заявами щодо участі у вихованні та спілкуванні з дітьми не звертався (а.с. 21). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Мирогощанської сільської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради №1069 від 29.05.2025, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 50-56). Свідок [PERSON] в суді показала, що вона є мамою позивачки та бабусею хлопців [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з нею. Вихованням та утриманням дітей займається їхня мама [PERSON] . Батько хлопців [PERSON] більше як чотири роки з дітьми не спілкується, жодної матеріальної допомоги дітям не надає. Свідок [PERSON] в суді показала, що вона є кумою та близькою подругою сім`ї позивачки, часто у них буває. Впродовж останніх чотирьох років батька дітей [PERSON] та [PERSON] вона жодного разу не бачила. Відповідач їх не відвідує, не цікавиться їхнім життям, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. IV. Норми права, які застосував суд. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Стороною позивача було надано до суду достатньо доказів того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям, не виявляє до дітей будь-якої уваги та турботи, і подання позову, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дітей. Під час розгляду справи встановлено, що батько з дітьми не спілкується та не відвідує їх. Суд першочергову увагу приділяє якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Враховуючи, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з біологічним батьком контакту не мають та не прагнуть до спілкування та взаємодії з ним, а відповідач не виконує батьківські обов`язки, тому є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей, відповідно п.2 ч.1 ст.164 СК України. Також, суд роз`яснює [PERSON] , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved