Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

13.11.2025 представниця позивачки адвокат Писко С.І., в інтересах позивачки [PERSON] , звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд позбавити[PERSON] , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку/доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.07.2008 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №336. Від спільного проживання у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В подальшому, через різні характери та погляди на життя, 29.06.2022 шлюб між сторонами було розірвано рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області, справа №455/1893/21, яке набрало законної сили 30.07.2022. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з мамою [PERSON] , в той час, як батько фактично з 2020 року не займається вихованням та забезпеченням дітей. [PERSON] , який є батьком [PERSON] та [PERSON] , фактично не проживає сім`єю зі своїми дітьми, не спілкується з ними в обсязі, достатньому для їх виховання, не забезпечує їх матеріально. Жодного з покладених законом на батьків обов`язків відповідач не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у їх вихованні, не цікавиться життям дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному утриманні матері. Для їх розвитку [PERSON] не прикладає жодних зусиль. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2025 справу передано для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 18.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду від 11.02.2026 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивачки та позивачка не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходило відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивачки, яка не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам статті 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.07.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №336 (а.с.13). Від спільного проживання у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження складено Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області 05.02.2009 за №86, свідоцтво про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження складено виконкомом Тершівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області 15.09.2016 за №11, свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.22, 23). 29.06.2022 шлюб між сторонами було розірвано рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області, яке набрало законної сили 30.07.2022, справа №455/1893/21 (а.с. 14-17). Так, згідно довідки №595 від 27.10.2025, виданої Тершівським старостинським округом виконкому Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області [PERSON] , [INFO] , працює та дійсно проживає і зареєстрована в [ADDRESS] , і сім`я її складається з: дочки - [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] . Це також підтверджують витяги про реєстрацію місця проживання [PERSON] №2025/015807188 від 27.10.2025, [PERSON] №2025/015805434 від 27.10.2025 та [PERSON] №2025/015805823 від 27.10.2025 (а.с.26, 10, 21, 25). Відповідно до характеристики учениці 4 класу [PERSON] , яка навчається у Тершівській гімназії імені Степана Петрівського з першого класу, остання зарекомендувала себе як здібна, розумна, спокійна, творча учениця. Має високі досягнення у навчанні. На уроках активна, організована. Письмові роботи виконує акуратно і каліграфічно. Співпрацює у групі, висловлює власні ідеї. Правила поведінки виконує свідомо. Підтримує дружні стосунки з усіма учнями класу. Відповідально виконує доручення. Учениця без поважних причин не пропускає уроки. Має все необхідне приладдя для навчання, одягнена завжди по сезону. Мама [PERSON] бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів і систематично відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу, забезпечує високий рівень навчання дитини. Батько [PERSON] з сім`єю не проживає з 2020 року. З розповідей Марти від тата телефонні дзвінки були дуже рідко, а останні два роки батько зовсім з нею не спілкується. З класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся. У вихованні своєї дитини не бере ніякої участі (а.с.28). Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із частиною 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено із змісту Постанови № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов`язків виховувати дитину, передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до статей 150 та 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як визначено статтею 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В той же час, у відповідності до частини 2 статті 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно частини 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновком органу опіки та піклування Старосамбірської міської ради від 11.12.2025 №1080/02-23 встановлена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.46-49). Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки такий є обґрунтований, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та відповідає інтересам дитини. В судовому засіданні не було здобуто доказів на предмет того, щоб стан здоров`я та матеріальне становище відповідача позбавляло його можливості приймати участь у вихованні та навчанні дітей, сприяти їх духовному та фізичному розвитку, цікавитися їх життям та здоров`ям, приймати участь у їх становленні як особистості, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до частини 2 та частини 3 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з положенням частини 1 статті 180 та частини 3 статті 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог частини 1 та частини 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі вищевикладеного, аналіз наведених обставин у сукупності свідчить, що відповідач тривалий час не дбає про своїх дітей, про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує їх до самостійного життя, тобто, без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей, оскільки таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам дітей, їх належному догляду та вихованню. Також, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей щомісячно. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 167 СК України особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання.

Outcome: approved