Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 7063375 від 13 вересня 2023 року в розмірі 47533 грн 88 коп та судові витрати. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 13 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7063375 про надання фінансового кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора C2061, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язалася повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати зобов`язання за даним договором в повному обсязі. В свою чергу, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту: 9700,00 грн (п.1.3 кредитного договору); дата надання кредиту: 13 вересня 2023 року або 14 вересня 2023 року; строк кредиту: 360 днів (кожні 30 днів, дата останнього платежу по кредиту 07 вересня 2024 року) ; валюта кредиту: UAN; стандартна процентна ставка 1,99 % в день та 29653,85% річних. 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27 жовтня 2024 року до договору факторингу № 27.05/24-Ф, ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Станом на дату звернення до суду 02 червня 2025 року, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 47533,88 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 9700 грн. 00 коп. та простроченої заборгованості за процентами 17758,76 грн. 00 коп, проценти за 104 календарні дні від 27 травня 2024 року до 07 вересня 2024 року , нараховано 20075,12 грн. Також 25 листопада 2024 року рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» змінено найменування з ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» на ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». З урахуванням вищенаведеного просить позовні вимоги задовольнити. 10 грудня 2024 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» уклало з адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем договір про надання правничої допомоги №10/12-2024, 14 квітня 2025 року було укладено заявку №8251 на виконання доручення до договору відповідно до якого ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» доручає а адвокат зобов`язується надати послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №7063375 від 13 вересня 2023 року, укладене між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Ухвалою Яворівського районного суду від 10 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити без участі позивача. Проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибула, про розгляд справи повідомлялась належним чином, а саме шляхом надіслання судової повістки рекомендованим повідомленням про вручення поштової кореспонденції, яка повернулась з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а також шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на сайті Яворівського районного суду Львівської області. Також [PERSON] не повідомила про причини неявки, не подала письмових пояснень чи клопотань про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явився, не повідомив причини неявки, не подав відзиву, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18 березня 2026 року, є дата складення повного судового рішення 25 березня 2026 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 23 лютого 2021 року 13 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7063375 про надання фінансового кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора C2061. У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», правонаступником якого являється ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту: 9700,00 грн (п.1.3 кредитного договору); дата надання кредиту: 13 вересня 2023 року або 14 вересня 2023 року; строк кредиту: 360 днів (кожні 30 днів, дата останнього платежу по кредиту 07 вересня 2024 року) ; валюта кредиту: UAN; стандартна процентна ставка 1,99 % в день та 29653,85% річних.. 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27 жовтня 2024 року до договору факторингу № 27.05/24-Ф, ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Станом на дату звернення до суду 02 червня 2025 року, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 47533,88 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 9700 грн. 00 коп. та простроченої заборгованості за процентами 17758,76 грн. 00 коп, проценти за 104 календарні дні від 27 травня 2024 року до 07 вересня 2024 року , нараховано 20075,12 грн. Згідно із ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у виписці з особового рахунка за Кредитним договором № 7063375. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачкою не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7063375 підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо вимог про стягнення понесених судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2 422, 40 грн. що підтверджено платіжною інструкцією. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422, 40 грн судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Також позивач просить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 10500 грн. 00 коп. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн., 00 коп. представник позивача надав договір про надання правничої допомоги від 10 грудня 2024 року, рахунок на оплату №8251-12/05-2025 від 12 травня 2025 року . Як встановлено судом з матеріалів справи, від відповідача [PERSON] заперечень щодо розміру понесених судових витрат до суду надано не було та не доведено неспівмірності даних витрат. Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що стороною відповідача не подані заперечення щодо заявленого стороною позивача розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що понесені позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції, у вигляді витрат за надання правничої допомоги у розмірі 10500 грн. 00 коп. підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». На підставі наведеного та

Outcome: approved