Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

представник [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд із заявою про видачу обмежувального припису стосовно дочки заявниці - [PERSON] мотивуючи тим, що остання значиться зареєстрованою та проживає разом з [PERSON] на [ADDRESS] , систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство і зокрема, провокує конфлікти, вчиняє сварки, скандали, під час яких нецензурно виражається, погрожує фізичною розправою, чинить інші неправомірні дії, за що неодноразово притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності, інше, просив видати обмежувальний припис з покладенням на [PERSON] відповідних обов`язків, строком на 6 місяців. Представник заявниці [PERSON] - адвокат Гриньо М.І. у заяві від 26 березня 2026 року вимоги підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності та за відсутності його довірительки. Заінтересована особа [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Згідно зі статтею 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. Відповідно до статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, пункт 1 частини 1 - особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; пункт 3 частини 1 - батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства. Згідно зі статтею 350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції. Згідно зі статтею 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. За приписами пунктів 3, 6-8 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до правил пункту 1 частини 1 статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. У силу положень статті 24, частини 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до частин 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Із змісту заяви від 25 березня 2026 року, із Відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 98 від 13 березня 2026 року убачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають в будинковолодінні на [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . Згідно долучених до матеріалів справи копій постанов Городоцького районного суду Львівської області, [PERSON] 08 січня 2025 року та 21 жовтня 2025 року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених частиною 1 та частиною 3 статті 173-2 КУпАП і зокрема вчинення домашнього насильства стосовно [PERSON] . У відповідності до статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (частина 3 статті 26 цього Закону). Вищенаведеними доказами встановлено обгрунтованість доводів заявниці, і зокрема наявність конфлікту між сторонами, відсутність бажання примирення у постраждалої від домашнього насильства особи - [PERSON] та відсутність ознак щирого каяття у кривдника - [PERSON] , що підтверджується систематичністю вчинення насильницьких дій зі сторони останнього та свідчить про наявність ризиків повторного вчинення домашнього насильства. Оцінюючи вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства [PERSON] стосовно матері [PERSON] та можливе настання тяжких або особливо тяжких наслідків їх вчинення, суд доходить висновку про наявність небезпеки вчинення домашнього насильства щодо заявниці, а отже така, як постраждала від домашнього насильства особа, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», шляхом видання обмежувального припису стосовно [PERSON] . Відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. Враховуючи наведене, з метою запобігання ризикам повторного вчинення домашнього насильства, суд доходить висновку про видачу, строком на шість місяців, обмежувального припису стосовно [PERSON] , з покладенням на останню відповідних обов`язків, і зокрема: заборонити перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою; заборонити наближатися на відстань менше 200 метрів до місця проживання постраждалої особи; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до частини третьої статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved