Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

У грудні 2023 року представник [PERSON] адвокат Краснящих Б.М. звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом в якому просить визначити додатковий строк для подачі заяви [PERSON] про прийняття спадщини від спадкодавця [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON] . На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . За час свого життя, [INFO] померла [PERSON] склала заповіт на земельну ділянку площею 2,1560 га, що належить спадкодавцю на праві приватної власності, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 515711-11883, розташовану на території Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області на [PERSON] (далі Позивач). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЮ № 515711-11883 державний акт на право власності на земельну ділянку видано [PERSON] на підставі Розпорядження Васильківської районної державної адміністрації від 14 вересня 2005 року № 476, земельна ділянка площею 2,1560 га, яка розташована на території Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернулась до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Соломантіної О.П. 12.04.2023 року постановою приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Соломатіної О.П. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті [PERSON] . Свою Постанову приватний нотаріус обґрунтувала тим, що Позивач на час смерті не була зареєстрована разом із спадкодавцем, заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк для прийняття спадщини не подала, тому строк для прийняття спадщини нею було пропущено та рекомендувала позивачу звернутися для поновлення зазначеного строку до суду. Після смерті спадкодавця [PERSON] . Позивач вчасно не подала заяву на вступ в спадщину, адже з початку 2020 року був спалах інфекційного захворювання COVID-19. Позивачу на початок запровадження карантинних заходів 12.03.2020 року виповнилося 62 роки, а отже Позивач тривалий час потребував самоізоляції. Надалі 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, введено воєнний стан, який триває й досі. У зв`язку з вищезазначеними обставинами позивач пропустила строк на прийняття спадщини. Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Ковбеля М.М. від 08.12.2023 року прийнято до свого провадження вказану цивільну справу та призначено підготовче судове засідання (а.с.16). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2024 року замінено відповідача Васильківську міську раду на належного відповідача [PERSON] (а.с.76). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025 року у зв`язку із звільненням з посади судді [PERSON] , справа передана на розгляд головуючому судді Лебідь-Гавенко Г.М. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2025 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.88). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до судового розгляду по суті (а.с.145-146). Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник [PERSON] - адвокат Краснящих Б.М. в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 143). [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, подав до суду нотаріально завірену заяву, в якій вказує на те, що він не заперечує щодо надання додаткового строку для подання заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Не заперечує, щодо успадкування [PERSON] спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Претензій до [PERSON] майнового чи морального характеру не має, та мати в подальшому не буде. А також просить розглядати справу без його участі (а.с. 142). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи визнання відповідачем позову, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про, що Васильківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжнародного управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис про смерть № 678, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 20.04.2021 року (а.с. 5, 34). За життя [PERSON] склала заповіт від 21.01.2020 року, відповідно до якого заповіла належну їй земельну ділянку площею 2,1560 га, що належить спадкодавцю на праві приватної власності, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 515711-11883, розташовану на території Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області на [PERSON] (а.с. 6, 41). [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Соломантіної О.П. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] 12.04.2023 року постановою приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Соломатіної О.П. №19/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини (а.с. 10-11). 07.05.2024 року на ухвалу суду до суду від 10.04.2024 року надійшли матеріали спадкової справи № 61/2021 відкритої [PERSON] 05.11.2021 року, після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 26-65). Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1-5 статті 263 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] позивачка не звернулася своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки був спалах інфекційного захворювання COVID-19, а потім існувала загроза для життя, яка виникла в результаті повномасштабного вторгнення рф, а також внаслідок хвороби позивача. Зворотного по справі не доведено. Так, указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжувався відповідними указами Президента України та діє на даний час. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач дійсно пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, а тому їй слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Встановлено, що [PERSON] , має обґрунтовані сподівання на набуття права власності на спадкове майно за заповітом. Відмова позивачу у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини призведе до невиправданого втручання у право [PERSON] , на набуття та володіння спадковим майном за заповітом. Ця обставина свідчитиме про пряме порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Суд дослідивши всі обставини справи, оцінивши в силу положення ст. 81 ЦПК України докази дійшов висновку, що [PERSON] з поважних причин пропустив строк прийняття спадщини, у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф та станом здоров`я , що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, який не може перевищувати двох місяців, що є достатнім часом для подання заяви про прийняття спадщини, а тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial