Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

23 лютого 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (надалі також позивач, ТОВ «Укр Кредит Фінанс») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1397-4818 від 19 травня 2024 року в розмірі 5000 грн 00 коп., що складається із простроченої заборгованості за кредитом у сумі 1000 грн 00 коп. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 4000 грн 00 коп. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03 березня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 43) позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 44). Ухвалою суду від 14 квітня 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 19 травня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», у рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1397-4818, який разом із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач була попередньо ознайомлена. Відповідачу надано одноразовий ідентифікатор С9680 для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримала кредитні кошти для задоволення особистих потреб в розмірі 1000 грн 00 коп. строком на 365 днів, з базовим періодом 21 день, зі сплатою комісії за видачу кредиту в розмірі 15% від суми кредиту та сплатою відсотків за пільговою ставкою 1,45% в день, зниженою ставкою 1,45% в день та за стандартною ставкою 1,45% в день. Позивачем повністю виконано зобов`язання за кредитним договором, надано відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. На даний час, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала та не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів із дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 20 січня 2026 року становить 6442 грн 50 коп., що складається із простроченої заборгованості за кредитом в сумі 1000 грн 00 коп., простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 5292 грн 50 коп. та простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту в сумі 150 грн 00 коп. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду та з урахуванням програми лояльності для споживачів фінансових послуг просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 5000 грн 00 коп., що складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 1000 грн 00 коп. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 4000 грн 00 коп. Позивачем зазначено, що заходи досудового врегулювання спору між позивачем та відповідачем не здійснювались. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 47). 23 лютого 2026 року разом із позовною заявою від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, за змістом якого, він підтримав позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 36). Відповідач у судове засідання не з`явилась про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала. Згідно з інформацією, наданою Виконавчим комітетом Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43). Судова повістка на 14 квітня 2026 року разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 03 березня 2026 року, якою встановлювався відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов, направлялись на зареєстровану адресу відповідача, однак повернулись до суду із відміткою поштового відділення від 17 березня 2026 року «адресат відсутній» (а.с. 48-50). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд доходить висновку про те, що відповідач є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду від 03 березня 2026 року вважається такою, що вручена відповідачу. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 03 березня 2026 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Правом подати до суду відзив на позовну заяву відповідач не скористалась. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 19 травня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua) укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1397-4818 продукту «CreditKasa» (надалі Договір), підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 10-14). Відповідно до пунктів 4.1. 4.2. Договору, загальний розмір кредиту (сума кредиту) за цим договором становить 1000.00 грн. Дата надання/видачі кредиту: 19.05.2024. Згідно з пунктом 4.7. Договору, встановлено тип процентної ставки за користування Кредитом фіксована. Відповідно до пункту 4.8. Договору, базовий період складає 21 календарних днів. Пунктом 4.10. Договору встановлено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,45% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом усього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою та/або пільговою процентною ставкою). Відповідно до пункту 4.11. договору, комісія за видачу кредиту становить 15,00% від суми виданого кредиту. Згідно з пунктом 4.13. договору, визначено строк, на який позичальнику надається кредит 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту, та дату повернення кредиту 18.05.2025 року. Відповідно до пункту 5.1. договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 4.13. цього договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця. Відповідач також підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa» (надалі Правила) (а.с. 15-18). Позивачем до матеріалів справи наданий паспорт споживчого кредиту (а.с. 19) та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1397-4818 (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України, яка є додатком № 3 до договору про відкриття кредитної лінії № 1397-4818 від 19 травня 2024 року (а.с. 20), які підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача [PERSON] . Встановлено, що факт отримання коштів [PERSON] підтверджується квитанцією ID операції 2464569789, відповідно до якої вбачається, що 19 травня 2024 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 1000 грн 00 коп. за договором 1397-4818, найменування платіжної системи: MASTERCARD, номер платіжного інструменту: 516874*53 (а.с. 21). Також, факт перерахування коштів відповідачу підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1397-4818 від 19 травня 2024 року [PERSON] , що видана ТОВ «Укр Кредит Фінанс», із якої вбачається, що 19.05.2024 здійснено платіж № 2464569789 на суму 1000 грн 00 коп. (а.с. 22). Згідно з розрахунком заборгованості за договором 1397-4818 від 19 травня 2024 року, станом на 20 січня 2026 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» склала 6442 грн 50 коп., із них основний борг 1000 грн 00 коп., залишок відсотків 5292 грн 50 коп., залишок комісії 150 грн 00 коп. (а.с. 23-26). ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених кредитним договором. В той же час, відповідач, яка зобов`язувалась виконувати умови та правила договору, свої зобов`язання не виконала. Звертаючись до суду з позовом, позивач вказав на застосування кредитодацем до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме: часткового списання заборгованості Позичальнику у сумі 1442 грн 50 коп. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 5000 грн 00 коп. Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1397-4818 від 19 травня 2024 рокув розмірі 5000 грн 00 коп., що складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 1000 грн 00 коп., та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 4000 грн 00 коп. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що 19 травня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 1397-4818 продукту «CreditKasa», відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 1000 грн 00 коп. строком на 365 днів, до 18 травня 2025 року, зі сплатою комісії за видачу кредиту - 15,00% від суми виданого кредиту та сплатою відсотків за стандартною ставкою 1,45% в день за кожен день користування кредитом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідач підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 19) та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1397-4818 (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України, яка є додатком № 3 до договору про відкриття кредитної лінії № 1397-4818 від 19 травня 2024 року (а.с. 20). Відповідно до квитанцій ID операції 2464569789 від 19 травня 2024 на суму 1000 грн 00 коп. (а.с. 21) та довідки про перерахування суми кредиту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (а.с. 22) встановлено, що грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача. Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконала належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за Договором про відкриття кредитної лінії № 1397-4818 продукту «CreditKasa» від 19 травня 2024 року у розмірі 1000 грн 00 коп., не сплатила проценти за користування кредитом в сумі 5292 грн 50 коп. та комісію за видачу кредиту в сумі 150 грн 00 коп., обов`язок сплати яких визначений у договорі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не повернуті, суд зазначає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1397-4818 від 19 травня 2024 року. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, з урахуванням застосованої ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до відповідача програми лояльності щодо зменшення суми заборгованості, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом стягнення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1397-4818 продукту «CreditKasa» від 19 травня 2024 року в розмірі 5000 грн 00 коп., що складається із простроченої заборгованості за кредитом у сумі 1000 грн 00 коп. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 4000 грн 00 коп., оскільки зазначені суми підтверджені наданими позивачем доказами й відповідачем не спростовані. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2662 грн 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved