Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернувся з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н, укладеним між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» 09.05.2023 року, у розмірі 63628 грн. 08 коп., яка складається з 53039 грн. 67 коп. заборгованості по тілу кредиту, 10588 грн. 41 коп. заборгованості за відсотками. Вимоги мотивує тим, що 16.04.2021 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. 09.05.2023 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву б/н і приєднався до умов та правил надання банківських послуг. З моменту підписання вказаної заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено кредитний ліміт до 200000 грн. зі строком кредитування на 12 місяців з можливістю пролонгації зі сплатою 40,8 % річних. Стверджує, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 63628 грн. 08 коп. На підставі наведеного, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 25.02.2026 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. 09.05.2023 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з ціллю отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, внаслідок чого отримав на картковий рахунок кредитні кошти із лімітом кредитування до 200000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 40,8 % річних. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Оцінивши в сукупності надані докази, суд прийшов до висновку, що відповідач отримав кредитні кошти, користувався ними, однак не виконав грошового зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по кредитному договору. Із виписки за договором б/н за період з 01.05.2023 року по 19.01.2026 року стверджується, що у відповідача перед позивачем станом на 26.01.2026 року виникла заборгованість у розмірі 63628 грн. 08 коп., яка складається з 53039 грн. 67 коп. заборгованості по тілу кредиту, 10588 грн. 41 коп. заборгованості за відсотками. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що у даному випадку має місце порушення прав позивача, яке полягає у неналежному виконанні відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості, а тому відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками. Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому такі підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved