Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Ухвалою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10.11.2025 цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за територіальною підсудністю до Глухівського міськрайонного суду Сумської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.11.2024 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено в електронній формі договір про споживчий кредит № 7346770, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 6 000 зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. 28.04.2025 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 117-МЛ, згідно якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] .. Відповідач, у свою чергу, не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого її заборгованість за кредитним договором становить 21 562 грн, а саме прострочена заборгованість за тілом кредиту 6 000 грн, прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредиту 7 560 грн, неустойка- 8 000 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.12.2025 справу розподілено судді Колодяжному А.О. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23.12.2025 справу передано на розгляд судді Усенко Л.М. Ухвалою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За місцем реєстрації відповідача засобами поштового зв`язку була направлена копія ухвали про відкриття провадження, яка повернулась до суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Згідно відповіді № 2406091 від 02.03.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою засобами поштового зв`язку відповідачу також була направлена копія ухвали про відкриття провадження, яка повернулась до суду у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. 25.11.2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 7346770 (а.с. 18-29). За довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію [PERSON] , [INFO] , РОНОКПП [NUMBER] , з якою укладено договір про споживчий кредит № 7346770 від 25.11.2024, ідентифікована товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалось із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 201083, дата відправки ідентифікатора позичальнику 25.11.2024 об 11 год. 50 хвил., номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор [NUMBER] (а.с. 34). Згідно п.1.2-1.5 розділу 1 договору сума кредиту становить 6 000 грн строком на 345 днів. Остаточний термін повернення кредиту 05.11.2025. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 19 230 грн, денна процентна ставка 0, 93%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 2 227,51 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту 25 230 грн. Комісія за надання кредиту 750 грн, яка нараховується за ставкою 12,50% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредиту з 18 480 грн, що нараховується за ставкою 14% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період, що встановлені графіком платежів. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом (а.с. 18-29). Згідно п. 2.1 розділу 2 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Факт отримання коштів відповідачем підтверджується платіжним дорученням № 143579853 від 25.11.2024, із якого вбачається, що 25.11.2024 на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] було перераховано кредитні кошти в сумі 6 000 грн; призначення платежу: кошти згідно договору 7346770 (а.с. 37), що також підтверджується відомістю первісного кредитора про щоденні нарахування та погашення та випискою з особового рахунка (а.с.37-39). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] має непогашену заборгованість у загальному розмірі 21 560 грн (а.с.40). Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 117-МЛ від 28.04.2025 року та витягу з реєстру боржників ТОВ «Мілоан» відступив ТОВ «ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» право вимоги коштів у боржників, в тому числі до відповідача у сумі, яка вказана банком у розрахунку заборгованості (а.с.41-51,67). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 368 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. [PERSON] на виконання умов кредитного договору кошти своєчасно та в повному обсязі не вносила, станом на день подачі позову до суду борг за кредитним договором не повернула. Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та комісією підлягають задоволенню. В той же час, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. 15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Пункт 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» містить аналогічні положення. Також забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 Закону. З розрахунку заборгованості вбачається, що впродовж дії воєнного стану відповідачу нараховувалась неустойка в сумі 8 000 грн, яка на підставі вказаних законів стягненню не підлягає. Таким чином, виходячи з вимог вищевказаних Законів, суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача на користь позивача в сумі 13 560 грн. Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн (а.с. 1). За таких обставин, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (13560х100:21560=62,89%), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1523,44 грн судових витрат по оплаті судового збору (2422,40 х 62,89: 100 = 1523,44). Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частини 4, 5 статті 137 ЦПК України). Частиною 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Велика Палата Верховного Суду у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis § 268 рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). На підтвердження надання правничої допомоги, представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 (а.с. 74), акт надання послуг правової допомоги від19.09.2025, детальний опис наданих послуг до акту. З наданих позивачем документів вбачається, що вартість наданих послуг становить 8 000 грн. Надаючи оцінку наданим стороною позивача доказам на підтвердження понесених витрат на правову допомогу та запереченням сторони відповідача щодо неспівмірності заявленого до стягнення розміру витрат на правову допомогу із складністю справи, суд враховує позицію Великої Палати ВС висловлену у справі № 904/4507/18, де зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Водночас, у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial