Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

04.09.2025 року позивач 1 [PERSON] , позивач 2 [PERSON] , позивач 3 [PERSON] , позивач 4 [PERSON] , в інтересах яких діє представник адвокат Дуднік Ірина Олександрівна звернулися до суду з позовом до Кіровської міської ради про визнання права власності на житло. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів адвокат Дуднік І.О. вказує, що Позивач 1, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично вимушено переміщена та проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 19.05.2015 року №7102-1768 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Позивач 2, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а фактично вимушено переміщений та проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 16.01.2018 року №7102-3490 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Позивач 3, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично вимушено переміщена та проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 02.09.2020 року №7102- 5000302947 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Позивач 4, [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 22 травня 1996 року відділом приватизації відомчого жилого фонду ш. «Комсомолць Донбасу» видано свідоцтво № 985 про право власності на житло. Дане свідоцтво свідчить, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві власності гр. [PERSON] , та членам його родини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Загальна площа квартири (кімнати, будинку) складає 51,3 кв. м. Свідоцтво видано згідно наказу від 21.05.1996 року №970. Свідоцтво видане за підписом та печаткою керівника органу приватизації Мінвуглепром України Шахта «Комсомолець Донбасу». Згідно напису на звороті документу, квартира [ADDRESS] , зареєстровано в Кіровському БТІ на право власності приватної на підставі свідоцтва про право власності та записано в реєстраційну книгу за № [NUMBER] . Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] зареєстрований Відділом приватизації відомчого житлового фонду ш. «Комсомолць Донбасу» на підставі свідоцтва про право власності та записаний в реєстраційну книгу за №985. Квартира розташована на 8 поверсі дев`яти поверхового будинку, та складається з 2-х кімнат житловою площею 28,9 кв. м., в тому числі 1-а кімната 15,6 кв.м., 2-а кімната 13,3 кв.м., кухні площею 7,3 кв. м., ванної кімнати 2,6 кв.м., туалет (об`єднаного) 1,0 кв.м., коридору 7,9 кв. .м, вбудованої шафи - 0,5, 0,5 кв.м. Квартира обладнана балконом (терасою) 0,9 кв.м., лоджією 1,7 кв.м. Загальна площа квартири 51,3 кв.м. Висота приміщень 2,6 м. Загальні відомості про будинок: серія проекту типовий, матеріал зовнішніх стін бетонні блоки, матеріал перекриття залізобетонні панелі. Будинок підключений до телефонної лінії, обладнаний водопроводом (холодної, гарячої води), каналізацією, газифікований, опалювальний від центрального опалення «ЦГК», обладнаний електроенергією, радіотрансляційною лінією, сміттєпроводом, ліфтом, замковопереговорним пристроєм, телевізійною антеною колективного використання. Для реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] позивачами до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради, Черкаської області була подана заява від 23.05.2025 року за реєстраційним номером 67093743. Державним реєстратором було винесено рішення про відмову у проведенні реєстраційної дії, місцезнаходження Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Кіровської міської ради та стан його архівів невідомі через ведення бойових дійна на цій території. У зв`язку з цим 27.05.2025 державним реєстратором було направлено запит за вих. №04-23/27209 на електронну адресу Донецької обласної військової адміністрації щодо можливості підтвердження відомостей про зареєстроване право власності на паперових носіях інформації та надання інформації про місцезнаходження КП "Бюро технічної інвентаризації" Кіровської міської ради. На що від Департаменту економіки Донецької обласної державної адміністрації було отримано лист, яким повідомляється про наступне. З 07 квітня 2014 року Горлівський район Донецької області (зокрема м. Хрестівка) с тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року №376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за №380/43786. Населені пункти Горлівського району включені до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085-р (в редакції розпорядження КМУ від 02.02.2022 року №117-р). Постановою ВРУ від 12 травня 2016 року №1351- VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» у Донецькій області місто Кіровське перейменовано на місто Хрестівка. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осів, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Кіровської міської ради (код ЄДРПОУ 21990691), місцезнаходження: вулиця Шахтарська. будинок 18, м. Хрестівка, Донецька область, засноване Кіровською міською радою - в стані припинення не перебуває. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа з організаційною формою «орган місцевого самоврядування» Кіровська міська рада (код ЄДРПОУ 04053051), місцезнаходження: вулиця Шахтарська, будинок 39, м. Хрестівка, Донецька області в стані припинення не перебуває. Рішення про утворення Хрестівської міської військової адміністрації Горлівського району Донецької області Президентом України не приймалося, як і не ухвалювався законодавчий акт щодо передачі повноважень Кіровської міської ради Донецькій обласній державній адміністрації, обласній військовій адміністрації. Таким чином Донецька обласна державна адміністрація, обласна військова адміністрація не є правонаступником жодних повноважень Кіровської міської ради і не належить до органів, уповноважених здійснювати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а, отже, надати інформацію про зареєстровані до 01 січня 2013 року права власності на об`єкти нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] , не вбачається можливим. У зв`язку з чим, державний реєстратор вирішив відмовити у проведенні реєстраційних дій за заявою позивача, що підтверджується рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій №79724248 від 02.07.2025 р. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиногореєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки № 435866824 від 17.07.2025 р. Згідно Постанови Верховної ради України Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей, зі змінами, внесеними згідно з Постановою ВР№ 1466-VIII від 14.07.2016, ВВР, 2016, № 32, ст.561, мсто Кіровське перейменовано на місто Хрестівка. Представник позивачів, Дуднік І. С., просить суд визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м. Позивачі у судове засідання не з`явилися, але завчасно надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти проведення заочного розгляду справи. Виклик відповідача у справі здійснити через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце проведення засідання, причини неявки не повідомляв. Правом на подання відзиву на даний час не скористався. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦПК України визначено, що, 1. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. На підставі ст. 319 ЦК України, 1. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 2. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами ст. 328 ЦК України визначено, що 1. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 2. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. У відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон № 1952-IV), цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Згідно вимог ст. 4 Закону № 1952-IV, право власності на нерухоме майно підлягає державної реєстрації. До 01 січня 2013 року право власності на нерухоме майно реєструвалося у відповідних органах Бюро технічної інвентаризації. Пунктом 3 частини 3 статті 10 Закону № 1952-IV визначено, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. У постанові Верховного суду від 20.05.2020 року у справі № 303/6974/16-ц висловлена правова позиція, відповідно до якої, відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. У відповідності до ст. 386 ЦК України, Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою. Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів про визнання права власності на нерухоме майно. Враховуючи викладене та

Outcome: approved