Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

12 січня 2026 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, 17 вересня 2020 року між акціонерним товариством «Укрсиббанк» та відповідачем укладено договір № 96776040000()(26204966580102) (далі Договір), за яким відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 30 000 грн, із визначенням процентної ставки 55,00 %, строком до 05.10.2022 включно. Після підписання договорів факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором, та відповідно до розрахунку заборгованості станом на день формування позовної заяви заборгованість відповідача становить 60 188,31 грн, з яких 29 704,51 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 30 483,80 грн заборгованість за нарахованими згідно Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), 0,00 грн заборгованість за пенею та/або штрафами, 0,00 грн заборгованість за комісією, 0,00 грн інфляційні збитки, 0,00 грн нараховані 3% річних. Посилаючись на вищевказані обставини представник позивача просив суд стягнути заборгованість за Договором, судовий збір, та витрати на правничу допомогу. 23 березня 2026 року відповідач надав суду відзив на позов. Просив суд відмовити в позові, та посилався на те, що він не укладав жодних договорів з позивачем, та з будь-якими іншими кредитними установами, не отримував коштів від кредиторів. Також вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів існування заборгованості, зокрема: підписаного кредитного договору, доказів отримання коштів, доказів правомірного переходу права вимоги. Представниця позивача Ткаченко М. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, із посиланням на відзив. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 вересня 2020 року між акціонерним товариством «Укрсиббанк» та відповідачем укладено Договір, умовами кредитування якого визначено ліміт кредитування у розмірі 30 000 грн, строк дії ліміту кредитування: з дати укладення Договору по 05.10.2022. Договір підписано власноручно відповідачем. Пунктом 2.1.4 Договору визначено, що процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки річних 55%, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, річних 55 %, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, протягом пільгового періоду 0,00 грн, пільговий період для погашення заборгованості до 56 днів. Згідно п.п. 2.2.1 2.2.2 Договору, сторони домовились, що Банк в межах доступного ліміту може надати Клієнту в порядку та на умовах, встановлених цим Договором-анкетою та Правилами, «кредит» «плати частинами». «Кредит» «плати частинами» надається для оплати Клієнтом товарів шляхом використання платіжної картки в терміналі Торгової організації. При цьому, вибір та підтвердження Клієнтом умов використання та повернення «кредиту» «плати частинами» здійснюється Клієнтом в порядку, передбаченому Договором. Підписанням цього Договору-анкети Клієнт, серед іншого, засвідчує, що: він особисто ознайомлений з Правилами та Тарифами, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com; він ознайомлений зі змістом нормативно-правових актів України про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, та ознайомлений зі змістом Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, яке затверджене Постановою НПБУ від 05.11.2024 № 705. Клієнту відомо про те, що Картковий рахунок забороняється використовувати для проведення операцій, пов`язаних зі здійсненням підприємницької та/або інвестиційної діяльності; він отримав від Банку інформацію про умови кредитування згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про споживче кредитування»; від доручає Банку здійснювати договірне списання коштів з його рахунків в порядку, сумі та за реквізитами, вказаними в Договорі-анкеті, Тарифах та Правилах. 31 березня 2021 року між акціонерним товариством «Укрсиббанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста»було укладено договір № 202, за яким на користь останнього було відступлено право вимоги Договором. 01 квітня 2021 року було укладено договір № 04/01/04/2021/1 відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за Договором. Після цього, 10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023 за яким товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за Договором. Випискою по картковому рахунку № [NUMBER] у валюті UАН за кредитним договором № 96776040000 від 17.09.2020, укладеного між акціонерним товариством «Укрсиббанк» та [PERSON] , підтверджено використання коштів клієнтом, та спостерігається рух коштів по картковому рахунку з кредитним лімітом де і відображено факт встановлення /збільшення/зменшення/анулювання ліміту кредитування. Загальний розмір заборгованості відповідача по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, станом на 10.01.2023 становить 60 188,31 грн, з яких 29 704,51 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 30 483,80 грн заборгованість за нарахованими згідно Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), 0,00 грн заборгованість за пенею та/або штрафами, 0,00 грн заборгованість за комісією, 0,00 грн інфляційні збитки, 0,00 грн нараховані 3% річних, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановленні договором. Як передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 цього Кодексу визначає, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі строки і на умовах, передбачених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В ході слухання справи заперечення відповідача не знайшли підтвердження належними та допустимими доказами, спростовуються письмовими матеріалами справи дослідженими судом, відповідно оцінююся судом у сукупності з усіма доказами. Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем умов Договору, що призвело до виникнення значної суми заборгованості, вимоги позивача, як правонаступника правомірні, а тому з відповідача слід стягнути заборгованість за основним зобов`язанням, та заборгованість за нарахованими процентами, що в загальному розмірі становить 60 188,31 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2026 рік, складала 3028 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, а відтак враховуючи звернення позивача до суду з позовом в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» розмір судового збору склав 2422,40 грн, був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, та підлягає стягненню з відповідача. Згідно вимог статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). Позивачем заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000 грн, на підтвердження понесення яких надано договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, заявку про надання юридичної допомоги № 2415 від 03.11.2025, витяг з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025, відповідно до яких адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надано ТОВ «Коллект Центр» наступну правову допомогу: надання усної консультації з вивченням документів тривалістю 2 години вартістю 4000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду тривалістю 4 години вартістю 12 000 грн. Однак, з урахуванням критерію розумності, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги під час розгляду справи, суд не може погодитись із наведеним розрахунком в повному обсязі, та враховуючи співмірність складності справи, виконаних адвокатом робіт, дійшов висновку про доведеність позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн, та вказану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved