Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

позивачка, в інтересах якої діє представник адвокат Третяк Ірина Павлівна, звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання права власності на гараж, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення № 264 від 15 жовтня 1997року виконавчим комітетом Синельниківської міської Ради народних депутатів прийнято рішення про дозвіл [PERSON] , на раніше відведеній земельній ділянці, будівництво гаража розміром 4,0x6,0 в гаражно-будівельному кооперативі «Мир» в м. Синельникове, Дніпропетровської області. У 1997році позивачка збудувала цегляний гараж Г-1 по [ADDRESS] ,загальною площею 21,5 кв.м.,з погрібом п-1,що підтверджується технічним паспортом,виготовленим станом на 20.10.1997року на її ім`я. Відповідно до реєстраційного посвідчення Синельниківського бюро технічної інвентаризації від 21.10.1997року гараж розташований в м. Синельникове, по вулиці Миру зареєстрований за позивачкою на праві особистої власності на підставі вищевказаного рішення № 264 виконкому Синельниківської міської ради від 15.10.1997 року. Рішенням Синельниківської міської ради № 813-42/VII від 19 липня 2019 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0026 га,розташованої за адресою: [ADDRESS] ,під збудованим гаражем відповідно до рішення виконкому Синельниківської міської ради від 15.10.1997р. № 264 для будівництва індивідуального гаражу,категорія земель-землі житлової та громадської забудови,з метою передачі земельної ділянки у власність шляхом безоплатної приватизації. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 0,0037 га,кадастровий номер: 1213000000:01:537:0089,на якій розташований вищезазначений гараж зареєстрована 15.12.2022 року відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. На теперішній час позивачка вирішила узаконити збудований нею гараж і з даного питання звернувся до Синельниківської міської ради, але їй було роз`яснено, що станом на теперішній час свідоцтво на право власності міською радою не видається і для оформлення права власності рекомендовано звернутись до державного реєстратора. Дерожавним реєстратором в усній формі позивачці було повідомленого в адміністративному порядку зареєструвати право власності на цей гараж неможливо у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на нього. У зв`язку з набранням чинності з 01.01.2016 року нової редакції Закону «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та нового Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у листі від 16 січня 2016 року № 308/8/32-16 на сьогодні не передбачено видачу свідоцтв про право власності на нерухоме майно на відміну від законодавства,що діяло до 01.01.2016року. При цьому порядком ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно, затвердженим постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1141, передбачено, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в обов`язковому порядку вносяться відомості про підставу для виникнення права власності. У випадках проведення державної реєстрації права власності з видачею відповідного свідоцтва до 01.01.2016року саме відомості про видане свідоцтво вносилися до відомостей про підставу для виникнення права власності. На сьогодні,як і до 01.01.2016 року, для проведення державної реєстрації прав безумовно подаються документи, на підставі яких така реєстрація проводиться. Так,за загальним правилом для державної реєстрації права власності на ново збудований об`єкт нерухомого майна подається документ,що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта,технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси(крім випадків надання відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований індивідуальний(садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинки). Відповідно до додатку З «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно» рішення суду є правовстановлюючим документом. на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Неможливість державної реєстрації права власності на збудований позивачкою гараж є порушенням її конституційних прав, гараж був збудований на призначеній для будівництва земельній ділянці,тобто не є самочинно збудованим та оформлений технічним паспортом. Згідно звіту про незалежну оцінку ТОВ «ОК ПРАЙМ-ЕКСПЕРТ» від 17.12.25 року ринкова вартість зазначеного гаражу складає 117 685, 00 грн. У зв`язку з вищевикладеним представник позивачки просить визнати за [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , право власності на цегляний гараж Г-1,з погрібом п-1, загальною площею 21,5 кв.м.,що розташований за адресою [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 0.0037 га,кадастровий номер: 1213000000:01:537:0089. Представник позивача до початку підготовчого судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Синельниківської міської ради Ковтун А.О., до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. Згідно архівного витягу рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 264 від 15.10.1997 року, про дозвіл будівництва господарчих будівель, гаражів, переобладнання приміщень, дозвіл на проектно-вишукувальні роботи, благоустрій території, вирішино дозволити будівництво господарчих будівель, гаражів та інших споруд на раніше виділених земельних ділянках громадянці [PERSON] , [ADDRESS] гараж, розміром 4,0x6,0 в гаражно-будівельному кооперативі «Мир». Згідно технічного паспорта від 20.10.1997 року, гараж літ Г, загальною площею 21,5 кв.м. з погрібом літ. П-1 розташований за адресою [ADDRESS] , рік спорудження 1997 р. Відповідно до реєстраційного посвідчення Синельниківського бюро технічної інвентаризації від 21.10.1997року гараж розташований в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на праві особистої власності на підставі вищевказаного рішення № 264 виконкому Синельниківської міської ради від 15.10.1997 року. З рішення Синельниківської міської ради № 813-42/VII від 19 липня 2019 року вбачається, що [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0026 га,розташованої за адресою: [ADDRESS] ,під збудованим гаражем відповідно до рішення виконкому Синельниківської міської ради від 15.10.1997р. № 264 для будівництва індивідуального гаражу,категорія земель-землі житлової та громадської забудови,з метою передачі земельної ділянки у власність шляхом безоплатної приватизації. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 0,0037 га,кадастровий номер: 1213000000:01:537:0089,на якій розташований вищезазначений гараж зареєстрована 15.12.2022 року відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,зокрема Із правовиків, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ч.2 ЦК України право власності на. новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). В разі якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12. Відповідно до ч. 1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-праві акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 499 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність) вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (лист Державної архітектурно- будівельної інспекції України від 01 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до додатку 3 «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно» рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 05.02.2026 року, є дата складення повного судового рішення 30.03.2026 року.

Outcome: approved