Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

У січні 2026 року позивач - ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] борг за спожиту електричну енергію в сумі 2324,26 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні" положень Закону України "Про ринок електричної енергії" з 1 січня 2019 року ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії та виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території Миколаївської області. Між позивачем та відповідачкою укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] в відділі Корабельного центру обслуговування споживачів ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" відкритий на [PERSON] . Відповідно даних довідки за період з 01.02.2022 року по 01.04.2025 року було спожито 1054 кВт*г на суму 2351,52 грн. Переплата на 01.02.2022 року складає 27,36 грн. Сплачено за цей період - 0,00 грн. Станом на 01.04.2025 року залишок заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] складає 2324,26 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 16.01.2026 року було відкрито провадження у справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачці, та роз`яснено її право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачка своїм правом на подання відзиву та заперечень не скористалася, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні" положень Закону України "Про ринок електричної енергії" з 1 січня 2019 року ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії та виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території Миколаївської області. Згідно з пунктом 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Між позивачем та відповідачкою укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.2. Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] в відділі Корабельного центру обслуговування споживачів ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" відкритий на [PERSON] . Відповідно даних довідки за період з 01.02.2022 року по 01.04.2025 року було спожито 1054 кВт*г на суму 2351,52 грн. Переплата на 01.02.2022 року складає 27,36 грн. Сплачено за цей період - 0,00 грн. Станом на 01.04.2025 року залишок заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] складає 2324,26 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 5 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України) З огляду на наведене, суд знаходить підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" боргу за за спожиту електричну енергію в сумі 2324,26 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені стороною, на користь якої ухвалено рішення, стягуються з іншої сторони. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved