Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-01 00:00:00

І. Суть справи. 10.03.2026 р. представник ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1303-5521 від 17.11.2023 р. в розмірі 30 000,00 грн. та судового збору 2 662,40 грн. В обґрунтування позовних вимог ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" посилалось на те, що 17.11.2023 р. між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1303-5524. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" надало відповідачу грошові кошти, а остання зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у встановлений термін. Товариство свої зобов`язання виконало та надало грошові кошти, тоді як відповідач не виконала умови кредитного договору. За вищенаведених обставин, позивач просив стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №1303-5521 від 17.11.2023 р. в сумі 30 000,00 грн, а також 2 662,4 грн судового збору. Відповідач відзиву на позов не подала. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленою про розгляд справи шляхом надіслання матеріалів позовної заяви рекомендованим листом з повідомленням про вручення на останню відому зареєстровану адресу місця її проживання та в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.03.2026 р. відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, який вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, ненадходження від нього відзиву на позовну заяву, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» здійснює діяльність з надання фінансових послуг, зокрема кредитування. 17.11.2023 р. між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1303-5521, згідно умов якого останній надано грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн строком на 300 днів до 11.09.2024 р., з базовим періодом 14 календарних днів зі зниженою % ставкою 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день, шляхом переказу на банківську картку, що стверджується копією договору про відкриття кредитної лінії /а.с.12-15 зв./. Укладений між сторонами договір про відкриття кредитної лінії складається з договору про відкриття кредитної лінії, паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту https://navse.in.ua/, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись /а.с.16-20 зв./. Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту за договором №1303-5521 були підписані [PERSON] електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля) А4906. 17.11.2023 р. позивач з використанням платіжної системи LiqPay перерахував на вказану відповідачем картку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 6 000,00 грн, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту /а.с.23/. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 1303-5521 від 17.11.2023 р. вбачається, що станом на 13.02.2026 р. у [PERSON] загальний розмір заборгованості становить 33 648,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 6 000,00 грн., нарахованих процентів 26 748,00 грн. та нарахованих комісій 900,00 грн. /а.с.26-30 зв./. V. Оцінка Суду. Судом установлено, що 17.11.2023 р. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії шляхом підписання його відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором А4906, що узгоджується із вимогами ст.ст.6,627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання умов договору 17.11.2023 р. відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 6 000,00 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок відповідача за допомогою системи LiqPay. Враховуючи, що кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору, а відповідач зобов`язувалася повернути отримані нею грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним договором. Оцінюючи обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, зокрема щодо нарахування процентів за користування кредитом, суд приходить до наступних висновків. За приписами ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 13.02.2026 р. заборгованість [PERSON] становить 33 648,00 грн., яка складається з: основного боргу 6 000,00 грн., залишок по відсоткам 26 748,00 грн., залишок комісії 900,00 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами за умови погашення позичальником решти за кредитним договором в розмірі 3 648,00 грн. За таких обставин, суд вважає наявними підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1303-5521 від 17.11.2023 р. в розмірі 30 000 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 6 000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 24 000,00 грн. VІ. Розподіл судових витрат. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн /а.с.1/, які відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved