Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» звернулося до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд: стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 101044437 від 29.03.2021 р. у розмірі 23000 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 29.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 101044437 про надання споживчого кредиту, за власним волевиявленням відповідача, з повним розумінням умов кредитування усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства. Згідно умов договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи реквізитів платіжної картки, у розмірі 5000,00 грн. 23.06.2021 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Мілоан» відповідно до чинного законодавства України, укладено Договір відступлення права вимоги №03Т, а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги до Відповідача. Згідно Договору відступлення сума боргу перед Новим кредитом є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 23000,00 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн., заборгованість за відсоткам становить 18000,00 грн.. Ухвалою судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про розгляд справи. Заяв або клопотань про розгляд справи без її участі та/або перенесення судового засідання до суду не надходило. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. В позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи. Заяв або клопотань про розгляд справи без його участі та/або перенесення судового засідання до суду не надходило. Відповідно дост.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.03.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір № 101044437 про надання споживчого кредиту. Чинним законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля, який прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердив прийняття умов Кредитного Договору № 101044437 від 29.03.2021 року Таким чином, суд доходить висновку, що 29.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан » та [PERSON] було укладеного Договір про споживчий кредит № 101044437. Відповідно до п.п.1.2, 1.3,1.4 вказаного кредитного Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000 грн. 00 коп. Кредит надається строком на 15 днів з 29.03.2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 13.04.2021 року. Згідно п. 1.5.2. такого Договору проценти за користування кредитом дорівнюють 3000 грн. 00 коп. які нараховуються за ставкою 4,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Також згідно п .1.6. Договору базова процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. При цьому умови та особовості застосовування типу процентної ставки умовами Договору визначались окремо у п.п. 2.2., 2.3. Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до анкети заяви на кредит №101044437 від 29.03.2021 року відповідачем було підписано та ознайомлено з умовами укладання кредитного договору. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Матеріалами справи також підтверджено, що 23 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» уклали Договір факторингу № 03Т, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс»», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» набуло право вимоги заборгованості за Кредитним договором № 101044437 від 29.03.2021 року Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс» становить 23000,00 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн., заборгованість за відсоткам становить 18000,00 грн.. Оскільки сторона позивача зазначає, що відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, кредитну заборгованість не погашає, то суд доходить висновку, між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1ст. 1084 ЦК України). Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3ст. 1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Згідно з п. 5 ч. 1ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За п. 11 ч. 1ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою. У ч. 1 ст.7Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ. Навіть при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів, які вказані в кредитних договорах, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Матеріали справи містять повідомлення про відступлення права вимоги по вказаними кредитними договорами та необхідності сплати заборгованості, яка була надіслана на адресу відповідача по справі. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Таким чином, суд вважає, що позивач має прав вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем коштів за наявними в матеріалах справи правочином. При цьому всупереч умов укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, а також виконання інших зобов`язань в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість. Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що позичальник не виконує умови кредитного договору ні перед первісним кредиторам, ні новому кредитору. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів суду не надано, що в силу положень статей 12,81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Враховуючи викладене,

Outcome: approved