Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

04 лютого 2026 року до суду звернулась позивач із позовом у якому просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на її утримання на час вагітності, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку, щомісячно, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Свій позов обґрунтовувала тим, що 24 травня 2025 року між сторонами був зареєстрований шлюб Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №170. Під час подружнього життя позивач завагітніла, станом на 23 січня 2026 року строк вагітності складає 10-11 тижнів. Сімейне життя у сторін не склалось, у зв`язку з чим сторони на даний час спільного господарства не ведуть, а фінансова допомога з боку чоловіка має нерегулярний характер.У зв`язку із станом вагітності позивач потребує додаткових витрат на медичне обслуговування, придбання ліків (вітамінних комплексів) та повноцінного харчування. Зазначені фінансові витрати спрямовані на збереження здоров`я матері та дитини. 13 лютого 2026 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Ведмідь Н.В. прийнято цивільну справу до свого провадження, призначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у їх відсутність. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 травня 2025 року між сторонами був зареєстрований шлюб Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №170, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 9) За даними довідки з Жіночої консультації «Броварської багатопрофільної клінічної лікарні» Броварського району Київської області № 8 від 23 січня 2026 року встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації м. Бровари з приводу вагітності. (а.с. 10) Відповідач перебуває на військовій службі під час мобілізації, що підтверджується довідкою №150 від 13.01.2026 року військової частини [NUMBER] . (а.с. 11) Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Вагітній дружині мають бути створені у сім`ї умови для збереження її здоров`я та народження здорової дитини (ч. 4 ст. 49 Сімейного кодексу України). Так, відповідно до вимог ст. 79 СК України аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85 Сімейного кодексу України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, яка перебуває в стані вагітності, а також дружина з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. При цьому, умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 84 Сімейного кодексу України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу вагітній дружині, або дружині, яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України). Враховуючи те, що позивачка [PERSON] вагітна, потребує матеріального забезпечення, а відповідач [PERSON] є чоловіком позивачки, яка потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трьох років, він є працездатною особою, відтак може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, тому суд погоджується з доводами позивачки, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на її утримання під час вагітності, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Будь-яких доказів перебування на утриманні відповідача [PERSON] інших неповнолітніх дітей, сплати ним аліментів, або можливої його непрацездатності, матеріали цивільної справи не містять. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (статті 76, 77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання вагітної дружини є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір в сумі 1331 грн. 20 коп. (сума, яка підлягала сплаті на момент звернення до суду) підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved