Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»» про включення в члени товариства та виділення земельної ділянки. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 16.04.2021 року позивач [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»», що знаходиться за адресою: 79053, м. Львів, вул. В. Великого, буд. 91, кв. 94 про включення в члени товариства та виділення земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.11.1978 року між позивачем [PERSON] та гр. [PERSON] була укладена угода про те, що гр. [PERSON] передає йому земельну ділянку розміром 0,06 га, якою користувалась з 1973 року, та яка знаходилась в масиві земельних ділянок на околиці вул. Топольної та передає належне їй на цій ділянці майно: а) цегляний будиночок, розміром 2,5 мх4,0 м з верандою, розміром 4х1,5 м, диван, стіл, 2 стільці; б) посадженя на ділянці: фруктові дерева 28 шт., кущі 15 шт.; в) паркан металевий з 2-х сторін ділянки. Позивач [PERSON] за це сплатив гр. [PERSON] за будиночок, посадження, паркан і меблі кошти в сумі 250 крб. В свою чергу, гр. [PERSON] отримала зазначену земельну ділянку та вищеперераховане майно від гр. [PERSON] згідно угоди від 25.04.1972 року, укладеної між ними. Для укладення такої угоди 25.04.1972 року Львівський завод будівельних виробів видав гр. [PERSON] довідку про те, шо [PERSON] як володілець земельної ділянки, не маючи можливості її обробляти, передає земельну ділянку громадянці [PERSON] , проживаючій по [ADDRESS] . Оскільки Львівський завод будівельних виробів був користувачем земельної ділянки та управлінцем садівничого кооперативу, то його адміністрація не заперечувала проти передачі земельної ділянки від [PERSON] громадянці [PERSON] . Позивач [PERSON] вважає, що такі угоди в 1972-1978 роках передували вступу та виходу з членів садового кооперативу. Вважає, що той факт, що він на законних підставах володіє земельною ділянкою і садовим будиночком, служать страхові свідоцтва про добровільне страхування будівель, серія [NUMBER] від 25.02.1983 року та серія С №944406 від 12.06.1984 року. На підтвердження того, що він володів вищезазначеним садовим будиночком, позивач [PERSON] посилається на подану ним заяву на ім`я Шевченківського РОВД м. Львова про те, що в вересні 1987 року невідомі особи спалили його будиночок. Позивачу [PERSON] через деякий час стало відомо, що користувачі ділянок захотіли відновити кооператив. Проте, він не отримував від керівництва відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67» жодної інформації з приводу повідомлень про відновлення кооперативу. У 2019 році він через інтернет на сайті Львівської місцевої ради отримав інформацію про дозвіл Обслуговуючому кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67» на виготовлення проектної документації, згідно ухвали ЛМР №5866 від 31.10.2019 року про надання громадянам-членам Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в урочищі Голоско. Цією ухвалою Обслуговуючому кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67» було відведено земельну ділянку орієнтовно площею 0,7709 га в урочищі Голоско для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення згідно з додатком, який містить перелік громадян в кількості 12 осіб. В цьому переліку його прізвища немає, а тому вважає, що в нього є підстави бути включеним у поновлений список Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67», тобто він має законне право на вступ до зазначеного кооперативу, згідно Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 року №1087 та статуту Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67», який на думку позивача є правонаступником земельної ділянки, якою володів Львівський завод будівельних виробів (колишній «Львовский завод стройизделий»). 10.03.2021 року позивач [PERSON] надіслав на ім`я керівника Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67» [PERSON] заяву про включення його у члени Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67» та закріплення за ним земельної ділянки. Позивач [PERSON] стверджує, що вказана заява залишена без відповіді та вирішення по суті, а тому, з метою захисту своїх інтересів, звернувся в суд з вимогою зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Садове товариство «Будівельник-67» прийняти його в члени товариства та виділити йому земельну ділянку площею 0,059 га. 13.09.2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшов відзив представника відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67» - адвоката Іваночко М.В. на позовну заяву, у якому він заперечив щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. По суті обставин, викладених у позовній заяві повідомив наступне. Відповідач Обслуговуючий кооператив «Садове товариство «Будівельник-67» створений, зареєстрований та функціонує у порядку, встановленому Законом України «Про кооперацію» та Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Особа позивача [PERSON] ні голові кооперативу, ні його учасникам невідома. Інформація про будь-які угоди між [PERSON] та [PERSON] відповідачу Обслуговуючому кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67» не надходила та не надавалась. Заява на вступ до кооперативу позивачем [PERSON] не подавалась. Зазначає, що докази, які позивач [PERSON] наводить у позовній заяві на підтвердження, нібито, володіння земельною ділянкою є неналежними. Зокрема, страхове свідоцтво про добровільне страхування будівель серія [NUMBER] від 25.02.1983 року у графі для зазначення місцезнаходження будівель містить запис: « [ADDRESS] ». За такою адресою не знаходиться садове товариство, та відповідно не може знаходитись садовий будинок, про який стверджує позивач [PERSON] .. Садовому будинку не може бути присвоєна адреса квартири. Щодо страхового свідоцтва про добровільне страхування будівель серія [NUMBER] від 12.06.1984 року, то в цьому документі відсутня будь-яка інформація про адресу будівель та не містить будь-яких записів. Неможливо встановити, якої саме будівлі стосується цей документ. Вважає, що страхові свідоцтва про добровільне страхування будівель не є документами, які посвідчують право власності на будівлі, а тому на їх підставі неможливо встановити факт законної належності будівель особі. Звертає увагу на те, шо заява на ім`я Шевченківського РОВД м. Львова не містить відмітки про реєстрацію такої, підпису уповноваженої особи про прийняття такої заяви, а тому неможливо встановити чи така заява подавалась та чи існувала взагалі. Окрім того, викладені у заяві обставини, такі як умисний підпал, пожежа потребували перевірки та розслідування працівниками відповідальних органів, у процесі розслідування таких фактів мали б бути проведені огляди, слідчі дії, результати яких повинні були б фіксуватись у відповідних актах огляду, протоколах слідчих дій та інших офіційних документах. Таких документів позивачем [PERSON] не надано, а тому зробити висновок про реальність таких подій на підставі виключно цієї заяви неможливо. Щодо угоди між позивачем [PERSON] та гр. [PERSON] від 05.11.1978 року, то про таку угоду відповідачу Обслуговуючому кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67» нічого не відомо. Жодна із сторін про неї кооператив не повідомляла. Заяви про вступ/вихід у кооператив не направлялось, при тому, що позивач [PERSON] зазначив у позовній заяві, що такі угоди в 1972-1978 роках передували вступу та виходу з членів садового кооперативу. Вказує, що встановити реальність такої угоди неможливо, оскільки документ, наданий позивачем [PERSON] у якості доказу є написаним від руки у простій письмовій формі без будь-яких офіційних посвідчень. На думку відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67», зі сторони позивача [PERSON] має місце спроба заволодіти земельною ділянкою за допомогою документів сумнівного змісту. 02.11.2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла відповідь позивача [PERSON] на відзив. Заяви (клопотання) учасників справи: В позовній заяві позивач [PERSON] заявив клопотання про витребування від відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»» статуту, переліку членів кооперативу, рішення засновників, свідоцтва про державну реєстрацію кооперативу. На виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 24.06.2021 року, представником відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»» - адвокатом Іваночко М.В. 06.12.2021 року подано до Шевченківського районного суду м. Львова: копію виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»»; копію статуту; список осіб, що є членами Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»». Також повідомлкно, що будь-яких рішень щодо позивача [PERSON] зборами членів кооперативу не приймалось. 22.08.2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання позивача [PERSON] та його представника адвоката Лозинського І.П. про залучення до участі у справі в якості третьої особи Львівську міську раду та витребування від неї документів, які стали підставою для виділення земельної ділянки відповідачу Обслуговуючому кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»», а саме: заяви кооперативу; протоколу загальних зборів кооперативу; ухвали Львівської міської ради про виділення земельної ділянки кооперативу; технічної документації на земельну ділянку. 28.08.2024 року в судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Лозинський І.П. заявив клопотання про долучення до матеріалів справи архівного витягу рішення виконавчого комітету Львівської міської ради трудящих №169 від 25.03.1966 року та копії адвокатського запиту (вх.№2-19650-24 від 19.10.2023 року). На виконання протокольної ухвали суду від 28.08.2024 року, представником відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»» - Качаленко О.В. подано копію витягу з газети «Львівські оголошення» №01 (29.01.14 - 04.02.14) (оголошення колишньою головою кооперативу з проханням «зголоситися власників дачних ділянок, виділених Львівським заводом будівельних виробів в урочищі Замарстинівське (шостий Топольний провулок). 27.01.2026 року позивач [PERSON] подав заяву, у якій він просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. 27.01.2026 року предтавник позивача [PERSON] - адвокат Лозинський І.П. подав заяву, у якій він просив провести завершення цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 27.01.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла промова в судових дебатах позивача [PERSON] та його представника адвоката Лозинського І.П. 31.03.2026 року представник позивача [PERSON] - адвокат Лозинський І.П. подав заяву, у якій він просив залишити без розгляду клопотання від 22.08.2023 року про залучення до участі в справі в якості третьої особи Львівської міської ради та витребування від неї документів, які стали підставою для виділення земельної ділянки відповідачу. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21.04.2021 року цивільну справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 24.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду. Витребувано від відповідача: статут Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»»; перелік членів кооперативу; рішення засновників; свідоцтво про державну реєстрацію. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.08.2023 року визнано обов`язковою явку керівника відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»» голови кооперативу Качаленко О.В. Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.08.2024 року зобов`язано відповідача Обслуговуючий кооператив «Садове товариство «Будівельник-67»» надати копію витягу з газети «Львівські оголошення» №01 (29.01.14 - 04.02.14). В судовому засіданні 20.04.2023 року позивач [PERSON] та його представник адвокат Лозинський І.П. просили задовольнити позовну заяву. В судовому засіданні 11.03.2024 року представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»» Качаленко О.В. просила відмовити у задоволенні позовної заяви. В судове засідання 31.03.2026 року позивач [PERSON] та його представник адвокат Лозинський І.П. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подали заяви, у яких просили проводити розгляд справи без їх участі. В судовому засіданні 31.03.2026 року представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»» - адвокат Чирик А.І. зазначив, що позовна заява є необґрунтованою, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради трудящих №169 від 25.03.1966 року, за колективом працівників Львівського заводу будівельних виробів було закріплено земельну ділянку під посадку колективних садів площею 1,0 га в районі «Голоско» (підп. «а» п.1 Рішення). Згідно з ухвалою Львівської міської ради №5866 від 31.10.2019 року про надання громадянам-членам Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в урочищі Голоско, Обслуговуючому кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67» було відведено земельну ділянку орієнтовно площею 0,7709 га в урочищі Голоско для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення згідно з додатком, який містить перелік громадян в кількості 12 осіб. Станом на сьогоднішній день, земельною ділянкою користуються члени Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»»: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Керівником (головою) Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»» є [PERSON] . Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги за позовом, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 1 ст. 16 ЦК України, визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію», обслуговуючий кооператив кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про кооперацію», метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про кооперацію», кооперація базується на таких основних принципах, зокрема, добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про кооперацію», статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут кооперативу повинен містити відомості, зокрема, склад його засновників, умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього. Статут може містити інші пов`язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про кооперацію», членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про кооперацію», вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Статтею 15 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, з-поміж іншого, затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства. Згідно з п. 3.1., п. 3.2., п. 3.4 Розділу 3 Статуту Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»», «3.1. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку, внесла вступний внесок (пай), додержується вимог статуту, користується правом ухвального голосу і яка власним майном, коштами та власною працею сприяє виконанню статутних завдань і мети кооперативу. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство. 3.2. Вступ до Кооперативу здійснюється па підставі письмової заяви, яка розглядається протягом одного місяця з моменту подачі. 3.4. Рішення щодо прийняття до членів кооперативу приймається Загальними зборами членів Кооперативу». На підтвердження позовних вимог, позивач [PERSON] посилається на договір від 05.11.1978 року, укладений між ним та гр. [PERSON] , на підставі якого він набув у володіння земельну ділянку розміром 0,06 га на окраїні вул. Топольної у м. Львові та майно, згідно із зазначеним у ньому переліком. Проте, належних доказів подання такого договору відповідачу Обслуговуючому кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»» та звернення до відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»» з заявою про включення його в члени кооперативу ним не надано. Згідно з позовом та в своїх поясненнях позивач [PERSON] стверджує, що 10.03.2021 року надіслав на ім`я керівника відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»» заяву про включення його у члени відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»» та закріплення за ним земельної ділянки площею 0,059 га з площі 0,06 га. Проте, в матеріалах справи відсутні докази надсилання чи подання такої 10.03.2021 року. Долучена до заяви поштова квитанція датована 15.03.2021 року. При цьому, доказів надсилання та вручення (подання) голові кооперативу саме такої заяви немає. Допитана в судовому засіданні голова кооперативу [PERSON] повідомила, що про зазначений договір їй не було відомо до початку судового процесу, з заявами про вступ до коооперативу позивач [PERSON] не звертався, а долучена до позову заява позивача [PERSON] , датована 10.03.2021 року, їй, як голові кооперативу, не надходила. В судовому засіданні 28.08.2024 року позивач [PERSON] ствердив, що вже звертався із заявою про прийняття в члени кооперативу в 1978-1980 роках до колишньої голови кооперативу [PERSON] . Проте, доказів такого звернення не надав. Ствердив, що про результати розгляду його заяви, поданої [PERSON] , йому нічого не відомо. Суд звертає увагу на те, що якщо таке звернення в 1978-1980 роках мало місце, то позивач [PERSON] не вчиняв жодних дій по з`ясуванню результату його розгляду. Така поведінка позивача [PERSON] є суперечливою. Суд враховує той факт, що з часу укладення Договору до березня 2021 року (моменту, коли позивач [PERSON] вирішив звернутись до відповідача Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Будівельник-67»» з заявою про прийняття в члени кооперативу), пройшло понад 40 років. Протягом вказаного періоду позивач [PERSON] не вчиняв дій по вступу до садового товариства. Суд не бере до уваги подані позивачем [PERSON] як докази страхові свідоцтва про добровільне страхування будівель серія [NUMBER] від 25.02.1983 року та серія С №944406 від 12.06.1984 року, оскільки в таких відсутня інформація, що має значення до даного судового спору. Так, в страховому свідоцтві серія [NUMBER] від 25.02.1983 року вказано адресу садового будинку [ADDRESS] . Проте, за такою адресою відповідач Обслуговуючий кооператив «Садове товариство «Будівельник-67»» та земельні ділянки його членів не знаходяться. В іншому страховому свідоцтві серія [NUMBER] від 12.06.1984 року відсутня будь-яка інформація про адресу застрахованого об`єкту. Щодо поданої позивачем [PERSON] заяви в Шевченківський РВВС м. Львова від 26.09.1987 року з приводу пожежі та знищення внаслідок цього садового будинку, то така заява не містить доказів реєстрації в правоохоронному органі. Відсутня і будь-яка інформація про результати її розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, доводи не є достовірними, не є обґрунтованими, не підтверджені письмовими доказами, тому викликають сумнів у суду. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed