Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

15 вересня 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі - ПАТ «СК «АРКС»), в електронній формі у підсистемі «Електронний Суд», звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації в сумі 6 832,77 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача Гусєв П.В. зазначив, що 30 жовтня 2019 року між ПАТ «СК «АРКС» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № пл292634ак9ф, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Фольксваген», державний номерний знак « [NUMBER] ». У відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № пл292634ак9ф позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 08 квітня 2023 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Рено», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », в м. Києві по вул. Лаврська, допустив зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) відповідач визнав свою провину. Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник, про що було складено страховий акт № ARX 3645563 від 20 квітня 2023 року. АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 13 661,10 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом відповідно до ст.ст. 22 та 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», АТ «СК «АРКС» було отримано страхове відшкодування у розмірі 6 828,33 грн. Полісом передбачено франшизу у розмірі 3 200,00 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 6 832,77 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, та судові витрати в сумі 2 422,40 грн. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2025 року матеріали цивільної справи передано за територіальною підсудністю до Кам`янського районного суду Черкаської області. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Гусєв П.В. у пред`явленому позові позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача, не заперечуючи проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем його проживання та шляхом публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подав. Від Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» представник до суду не з`явився, причин неявки у судове засідання представника не повідомлено, будь-яких заяв чи клопотань не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою сторони позивача суд проводить заочний розгляд справи в порядку, передбаченому гл. 11 розділу III ЦПК України, та ухвалює заочне рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. 30 жовтня 2019 року ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» звернулося до АТ «СК «АРКС» із заявою на страхування транспортного засобу «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2019 року випуску (а.с. 44-46). Водночас 30 жовтня 2019 року між АТ «СК «АРКС» та ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті № пл292634ак9ф з додатками. Строк дії договору страхування визначено з 31 жовтня 2019 року по 30 жовтня 2024 року. Даним Договором застраховано транспортний засіб «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2019 року випуску. П. 11 договору визначена Франшиза (безумовна) за ризиком (застосовується по кожному окремому страховому випадку) (а.с. 23-43). Страхувальник [PERSON] повідомила про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 08 квітня 2023 року о 16 год. 05 хв. по вул. Лаврська в м. Києві за участю автомобіля «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Renault Logen» під керування водія [PERSON] (а.с. 22). 12 квітня 2023 року власник пошкодженого транспортного засобу ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» звернулося до позивача із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с. 17-18). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2019 року випуску, проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу від 12 квітня 2023 року (а.с. 47-51). Із рахунку № СНС4488062-2 від 08 квітня 2023 року ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ» вбачається, що за ремонт автомобіля «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2019 року випуску, сплачено 24 363,04 грн (а.с. 52). Водночас позивач надав суду ремонтну калькуляцію від 13 квітня 2023 року на автомобіль марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2019 року випуску, власником якого є ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» (а.с. 53-56). Як вбачається із розрахунку за страховим актом № ARX 3645563 від 20 квітня 2023 року, сума несплачених страхових платежів власнику автомобіля ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2019 року випуску, становить 13 661,10 грн (а.с. 57-58). Окрім того, за розрахунком страхового відшкодування згідно з договором страхування № пл292634ак9ф від 30 жовтня 2019 року страхувальнику ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» страхове відшкодування за автомобіль «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2019 року випуску, складає 13 661,10 грн (а.с. 59). Водночас із платіжного доручення № 967169 від 21 квітня 2023 року вбачається, що платник ПАТ «СК «АРКС» перерахувало на рахунок ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ» кошти в сумі 13 661,10 грн (а.с. 60). АТ «СК «АРКС» 07 червня 2023 року за вих. № 0004297/ІНС.ЛОУ на адресу ТДВ «СК «АЛЬФА-ГРАНТ» направлено заяву (претензію) про виплату страхового відшкодування за дорожньо-транспортну пригоду 08 квітня 2023 року, де потерпілою особою є ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА», винною особою - [PERSON] (а.с. 61-62). ТДВ «СК «АЛЬФА-ГРАНТ» листом від 09 вересня 2025 року за вих. № 12/4369 повідомило про те, що цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «RENAULT Logan», державний номерний знак [NUMBER] , застраховано ТДВ «СК «АЛЬФА-ГРАНТ», де поліс страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР/211918960 передбачає франшизу в розмірі 3 200,00 грн. 30 листопада 2023 року було виплачено страхове відшкодування в розмірі 6 282,06 грн (а.с. 63). 24 листопада 2023 року між ПАТ «СК «АРКС» та ТДВ «СК «АЛЬФА-ГРАНТ» укладено угоду про здійснення страхового відшкодування з додатком (а.с. 66-68). 19 грудня 2023 року АТ «СК «АРКС» направило на адресу [PERSON] претензію про виплату страхового відшкодування (а.с. 70). За змістом ст.ст. 3-5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захист майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як передбачено ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з наведеними положеннями до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну. Стаття 108 Закону України «Про страхування» регламентує перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за заподіяні збитки. Так, страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Таким чином, Цивільний кодекс України передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком, суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. У відповідності до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК), а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст. 108 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст. 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відтак до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації. Будь-яких доказів відшкодування витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, відповідачем суду надано не було. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які послався позивач як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Вілповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved