Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася через "Електронний суд" до Деснянського районного суду м.Києва з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 25 вересня 1991 року Московським РВК в м.Києві, актовий запис № 1458. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час, офіційно зареєстрований шлюб між сторонами має формальний характер. Починаючи з 2022 року сім`я разом не проживає, спільне господарство не веде. Причиною розпаду сім`ї стали постійні суперчки між подружжям, різні погляди на сімейне життя. Сімейні стосунки також не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають зберегти сім`ю. Примирення та возз`єднання сім`ї є неможливим, осківльки суперечеть інтересам Позивача. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.01.2026 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, відзив на позов до суду не подав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 25 вересня 1991 року, місце реєстрації - Московський РВК в м.Києві, актовий запис № 1458. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов підлягає задоволенню, так як у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. На підставі викладеного,

Outcome: approved