Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення з відповідача на свою користь у порядку спадкування неодержаного за життя її матір`ю [PERSON] підвищення до пенсії у сумі 343265 грн. 30 коп. Позивач обґрунтовує позов тим, що її мати - [PERSON] подала позов до ГУ ПФУ в Житомирській області і, відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/13627/20, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Мати позивача померла [INFO] . Спадкоємцем після смерті матері стала позивач. На виконання рішення суду відповідачем було проведено донарахування коштів у межах покладених судом зобов`язань. У відповіді Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області посилається на неможливість їх сплати та вказує, що сума нарахованих коштів становить 343265 грн. 30 коп. Спірні правовідносини виникли з приводу захисту права власності позивача на спадкове майно, яке складається з грошових коштів, неотриманих спадкодавцем за життя, виплатити які відповідач відмовляється. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.03.2026 року у справі відкрито загальне позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви, серед іншого, зазначила про те, що просить справу розглянути без неї. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі представника відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів, згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року, ухваленим у справі № 240/13627/20 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, яке 06.05.2021 року набрало законної сили, позовну заяву задоволено; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо ненарахування та невиплати [PERSON] із 17 липня 2018 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату [PERSON] підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік); стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь [PERSON] документально підтверджені судові витрати у сумі 840 гривень 80 копійок. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.02.2025 року. Позивач [PERSON] є донькою померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.1966 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.08.1983 року. З копії довідки, виданої Овруцькою державною нотаріальною конторою від 02.12.2025 року №2369/02-14, вбачається, що [PERSON] дійсно являється єдиним спадкоємцем за законом після померлої [INFO] її матері - гр. [PERSON] , у зв`язку з тим, що нею вчасно, у встановлений законом строк, було подано заяву про прийняття спадщини за законом до Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області після померлої. На заяву позивача щодо виплати коштів по перерахунку пенсії, проведеного на виконання постанови суду, що були нараховані та підлягали виплаті [PERSON] , Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 16.02.2026 року надало відповідь про те, що відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року у справі № 240/13627/20, далі - рішення суду від 05.04.2021 року, щодо [PERSON] , виконано, в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Рішення суду від 05.04.2021 року обліковано в підсистемі «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ. Дані [PERSON] внесено в розділ «Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача». Сума доплати по перерахунку, проведеному на виконання рішення суду від 05.04.2021 року, за період з 17.07.2018 року по 30.04.2024 року, становила 343265,30 грн. та її виплату розпочато з грудня 2025 року, відповідно до вимог Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року № 821, в сумі, визначеній Пенсійним фондом України, пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням, відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на відповідний рік. На даний час, сума виплаченої доплати становить 562,05 грн. Залишок заборгованості за минулий час буде продовжувати виплачуватись відповідно до Порядку № 821. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно є донькою [PERSON] . За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Позивач [PERSON] у встановлений законом строк подала заяву про вступ у спадщину після смерті [PERSON] . Отже позивач, як єдиний спадкоємець за законом, яка в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері, що підтверджується копією довідки, виданої Овруцькою державною нотаріальною конторою від 02.12.2025 року №2369/02-14, має право на одержання нарахованої, але неотриманої [PERSON] за життя пенсії. Таким чином, суд вважає, що право позивача на одержання недоотриманої пенсії після смерті матері відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. Також суд визнає неспроможними доводи представника відповідача про те, що Головне управління Пенсійного фонду України є неналежним відповідачем у справі, оскільки стягнення за судовими рішеннями, боржниками в яких є державний орган, здійснюється шляхом списання коштів з рахунків, які відкриті у Державній казначейській службі. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, саме цей державний орган здійснював нарахування та виплату їй пенсійних виплат, саме на нього був покладений обов`язок за судовим рішенням від 05.04.2021 року у справі № 240/13627/20 здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату [PERSON] підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, а відтак суд вважає, що вимоги позивач заявила до належного відповідача. Судом встановлено, що позивач, як єдиний спадкоємець за законом після смерті [PERSON] , має право на отримання невиплачених пенсійних виплат, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і саме відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначених коштів. Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання, оскільки це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 743/1216/17. Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року. Щодо розміру пенсії, який підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Як вбачається з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.02.2026 року на заяву позивача щодо виплати коштів по перерахунку пенсії, проведеного на виконання постанови суду, що були нараховані та підлягали виплаті [PERSON] , сума доплати по перерахунку, проведеному на виконання рішення суду від 05.04.2021 року, за період з 17.07.2018 року по 30.04.2024 року, становила 343265,30 грн. та її виплату розпочато з грудня 2025 року, відповідно до вимог Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року № 821, в сумі, визначеній Пенсійним фондом України, пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням, відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на відповідний рік. На даний час, сума виплаченої доплати становить 562,05 грн. Залишок заборгованості за минулий час буде продовжувати виплачуватись відповідно до Порядку № 821. Крім того, як слідує з копії довідки про здійснення виплати на виконання рішення суду від 23.03.2026 року, доданої представником відповідача до відзиву на позовну заяву, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року по справі № 240/13627/20 щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням раніше виплачених сум у відповідності до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного грошового утримання суддям у відставці), призначених на виконання судових рішень, затвердженого постановою КМУ № 821 від 14.07.2025 року, та відповідно до заяви про виплату недоотриманої пенсії № 910 від 20.03.2025 року за померлу [PERSON] , [PERSON] проведено виплату коштів в сумі 766,05 грн. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази виплати вищезазначених коштів, як у розмірі 562,05 грн., так і у розмірі - 766,05 грн., позивачу, як і відсутні будь-які докази, які би свідчили про часткове або повне виконання відповідачем свого обов`язку, покладеного на нього рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року, ухваленим у справі № 240/13627/20 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії щодо виплати [PERSON] підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), як [PERSON] , так і її єдиному спадкоємцеві за законом [PERSON] , а тому суд не бере до уваги вищевказані копії документів у контексті виплати коштів позивачу. Водночас, враховуючи те, що розмір пенсійних виплат, які просить стягнути позивач, складає 343265,30 грн., підтверджений належними доказами, а саме: відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.02.2026 року на заяву позивача щодо виплати коштів по перерахунку пенсії, проведеного на виконання рішення суду, що були нараховані та підлягали виплаті [PERSON] , позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved