Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до Ганнопільської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування поданого позову вказано, що [INFO] померла - [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована одна в м. Виноградів Закарпатської області в Виноградівському геріатричному пансіонаті. Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 Цивільного кодексу України позивач, як пізніше з?ясувалося, має право на спадкування за заповітом. За життя - [PERSON] , 21.01.2015 року склала заповіт (завіщальне розпорядження) на випадок її смерті на ім?я позивача, який посвідчений секретарем Довжківської сільської ради Славутського району Хмельницької області та відповідно до якого, після її смерті позивач має право успадкувати все належне їй майно. У встановлений строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] оскільки не знав про наявність заповіту. Внаслідок цього нотаріус повідомив позивача про необхідність звернення до суду для визначення йому, як спадкоємцю за заповітом, додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті - [PERSON] так як позивачем пропущений строк встановлений діючим цивільним законодавством для прийняття спадщини. Представник позивача вважає, що строк встановлений для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин зважаючи на наступне: в зв`язку з тим, що спадкодавець є позивачу далекою родичкою, спадкодавець же розпорядився на випадок своєї смерті відносно належного їй всього майна на користь позивача, про існування заповіту позивачу не було відомо в силу того, що ні заповідач, ні орган самоврядування, не повідомляли про факт складання на його користь заповіту, оголошення про відкриття спадщини та закликання до спадкування в періодичних виданнях також не розміщувалося, про смерть заповідача позивачу було відомо, але не було відомо про своє право на спадкування після смерті [PERSON] , тому у позивача були відсутні відомості про його право на спадкування за заповітом, відповідно позивач не мав підстав подавати заяву про прийняття спадщини, заповіт на користь позивача складений по місцю знаходження майна, а не по місцю проживання позивача, що унеможливило дізнатися про його наявність та відповідно про своє право на спадкування. Про наявність права на спадкування дізнався лише в грудні 2025 року. За таких обставин, представник позивача звернувся до суду та просив визначити [PERSON] додатковий строк терміном в три місяці, з дня набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 26.01.2026 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 25.02.2026. 25.02.2026 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 13.03.2026. 13.03.2026 в судовому засіданні представник позивача [PERSON] подав клопотання про оголошення перерви для надання оригіанілв документів. Тому, суд ухвалив оголосити перерву до 26.03.2026 року до 15 год. 00 хв. 26.03.2026 в судовому засіданні представник позивача [PERSON] поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав. Вважає, що є підстави для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту позивач не знав та з січня 2022 року перебуває за кордоном. Від Ганнопільської сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі матеріалами. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , в м.Виноградів, Берегівського р-ну, Закарпатської обл., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно довідки, виданої Виноградівською міською радою Закарпатської області, згідно реєстру територіальної громади Виноградівської міської ради, [PERSON] , на день смерті, а саме [INFO] , значилася зареєстрованою за адресою Виноградівського геріатричного пансіонату (а.с.10). Згідно заповіту від 21.01.2015 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Довжківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, [PERSON] заповіла усе своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все на що Законом матиме право, заповіла [PERSON] [INFO] (а.с.11). Згідно державного акту на право приватної власності на землю, земельна ділянка, площею 2,3428 гектарів, розташована на території Довжківської сільської ради належить [PERSON] , на підставі рішення 2 сесії 24 скликання Довжківської сільської ради (а.с.15-16). Із відповіді приватного нотаріуса Гордєєвої Лілії Михайлівни. від 21.01.2026 року №7/01-16 слідує, що позивачем пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому необхідно звернутись до суду із позовною заявою про продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 17). Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, відповідно до ст.ст. 1223,1233 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , померлої [INFO] за заповітом. Як видно із матеріалів справи, [PERSON] , звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. На підставі викладеного суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , поважними, зважаючи на те, що спадкодавець є позивачу далекою родичкою, спадкодавець розпорядився на випадок своєї смерті відносно належного їй всього майна на користь позивача, про існування заповіту позивачу не було відомо в силу того, що ні заповідач, ні орган самоврядування, не повідомляли про факт складання на його користь заповіту, про смерть заповідача позивачу було відомо, але не було відомо про своє право на спадкування після смерті [PERSON] .. Таким чином, суд визнає обгрунтованими твердження позивача про те, тому у позивача були відсутні відомості про його право на спадкування за заповітом, відповідно позивач не мав підстав подавати заяву про прийняття спадщини. Заповіт на користь позивача складений по місцю знаходження майна, а не по місцю проживання позивача, що унеможливило дізнатися про його наявність. Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved