Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Представник позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», (надалі - ТОВ «Споживчий центр») Кузьменко М.В. через систему «Електронний суд», звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього боргу за Кредитним договором № 23.10.2024-100000075 від 23.10.2024 року в розмірі 11 115,00 грн. та 2 422,40 грн. - судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 23.10.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 23.10.2024-100000075. Відповідно до його умов, ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 4 500,00 грн., строком на 98 днів з процентними ставками та штрафними санкціями, передбаченими в договорі. Позивач умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши кредит шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача, а відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконує, тому станом на 01.07.2025 року - дату подання позову до суду, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 11 115,00 грн., з яких: 4 500,00 - заборгованості за тілом кредиту; 3 465,00 грн. - заборгованість по процентам; 900,00 грн. - заборгованість за комісією, 2 250,00 грн. - неустойка. Враховуючи викладене, представник позивача ТОВ «Споживчий центр» просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитом і судові витрати у справі. Відзив на позов відповідач не подав. Ухвалою Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області від 28.10.2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано докази. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Чехун Ю.В. в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду справи судом повідомлена належним чином, однак в позові представник позивача зазначав про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просив задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, однак направив суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно Кредитного договору (оферти) № 23.10.2024-100000075 від 23.10.2024 року ТОВ «Споживчий центр» надало позичальнику кредит у розмірі 4 500,00 грн, строком на 98 днів з датою повернення (виплати) кредиту 28.01.2025 року, зі сплатою фіксованої незмінної процентної ставки «Стандарт» у розмірі 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших чотирьох чергових періодів користування кредитом та фіксованої незмінної процентної ставки «Економ» у розмірі 0,5% за кожен день користування кредитом, яка застосовується після процентної ставки «Стандарт», денної процентної ставки за кожний день користування кредитом протягом всього строку на який надається кредит в розмірі 0,99%. Також за умовами Кредитного договору кредиту сторони передбачили сплату позичальником комісії, пов`язаної із наданням кредиту у розмірі 225,00 грн. та неустойки за кожний день невиконання/неналежного виконання зобов`язання в розмірі 56,25 грн. Згідно п.3.1. договору (оферти), за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Відповідно до п.4.1 договору (оферти), кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5366-39ХХ-ХХХХ-3481. У вказаному Кредитному договорі зазначено, що для його підписання та укладення слід ввести код з смс - повідомлення, яке було відправлено на фінансовий номер 0988932252. Згідно листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР» за вих. № 110-2506 від 25.06.2025 року на картку № [NUMBER] , номер тразакції 545525604 о 01:06:56 грн. 23.10.2024 року за Договором кредиту № 23.10.2024-100000075 перераховано кошти в розмірі 4 500,00 грн. Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Кожна заявлена обставина має бути підтверджена належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.ст.77-80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За клопотанням представника позивача судом ухвалою витребувано у АТ «ТАСКОМБАНК» інформацію: чи емітувалась (видавалась) банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] та інформацію про рух коштів по банківському рахунку № [NUMBER] за 23.10.2024 року. Згідно запитуваної інформації встановлено, що картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , АТ «ТАСКОМБАНК» не видавалась, інформація про фізичну особу [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] станом на 21.07.2025 року АТ «ТАСКОМБАНК» відсутня. Отже, позивачем не доведено факту надання грошових коштів (кредиту) відповідачу [PERSON] у розмірі та на умовах, встановлених договором, адже банківська картка останньому не видавалась, тому суд відхиляє як доказ у справі, наданий позивачем лист ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР» за вих. № 110-2506 від 25.06.2025 року, де зазначено, що на картку № [NUMBER] , номер тразакції 545525604 о 01:06:56 грн. 23.10.2024 року за Договором кредиту № 23.10.2024-100000075 перераховано кошти в розмірі 4 500,00 грн., оскільки він не є належним достовірним доказом підтвердження заявленої позивачем обставини щодо грошового переказу кредитних коштів 23.10.2024 року кредитодавцем саме [PERSON] , як позичальнику. Суд зауважує, що надані позивачем, а також отримані судом докази в порядку їх витребування за клопотанням позивача не містять відомостей, які б прямо або опосередковано свідчили про те, що відповідач фактично отримав та користувався кредитними коштами, у зв`язку з чим мав би обов`язок повернути кредит та сплатити проценти, штрафні санкції. Враховуючи принцип змагальності та обов`язок доказування, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, докази, покладені в основу позову, не відповідають критеріям належності, допустимості та достатності, не підтверджують обставин, викладених у позовній заяві, та не можуть бути прийняті судом як підтвердження виникнення, зміни чи припинення правовідносин між сторонами. Враховуючи, що позивачем не доведена обставина перерахування кредитних коштів саме позичальнику [PERSON] , що свідчить і про відсутність обов`язку відповідача повертати ці кошти кредитодавцю, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Споживчий центр». Оскільки позов задоволенню не підлягає, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed