Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»» звернулось до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 29.08.2022 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №7303031, згідно з умовами якого відповідач отримав кошти в розмірі 5000,00 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти відповідно до умов договору. 02.12.2022 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №85-МЛ, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7303031 від 29.08.2022 року. Відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на дату звернення до суду становить 20800 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14850 грн. за відсотками, 950 грн. за комісією. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на користь товариства вказану заборгованість, а також понесені судові витрати. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 03.10.2025 року відкрито провадження у справі №686/28120/25 за позовом ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У зв`язку зі смертю судді [PERSON] на підставі розпорядження №379 від 09.02.2026 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2026 року, вказана справа надійшла до провадження судді Хараджі Н.В. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 11.02.2026 року прийнято до провадження цивільну справу № 686/28120/25 за позовом ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з тим, на адресу суду надіслав заяву у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання повідомлявся належним чином. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, відповідач, враховуючи положення ст. ст. 128, 130 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання. Крім того, відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про що свідчить скрішот наявний в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. 24 березня 2026 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.08.2022 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №7303031, згідно з умовами якого відповідач отримав кошти в розмірі 5000 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти відповідно до умов договору. При цьому, кошти були перераховані відповідачу 29.08.2022 року, що підтверджується платіжним дорученням 81503465. З матеріалів справи вбачається, що в порушення умов договору відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що борг відповідача за кредитним договором становить 20800 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14850 грн. за відсотками, 950 грн. за комісією. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. 02.12.2022 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №85-МЛ, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7303031 від 29.08.2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед кредитором за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 20800 грн. заборгованості за кредитом. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правової допомоги слід зазначити наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2025 між ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Апологет» (Виконавець) укладено Договір про надання правничої допомоги № 0107. Згідно Договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та Адвокатське об`єднання «Апологет» дійшли згоди про наступне: Клієнт доручає, а Виконавець зобов`язується надавати правничу допомогу, адвокатський захист, представництво Клієнта у всіх судах загальної юрисдикції. Відповідно до Акта №Д/2606 наданих послуг правничої допомоги від 20.08.2025 та Детального опису наданих послуг, Адвокатське об`єднання «Апологет» надало, а Клієнт прийняв послуги правничої допомоги згідно Договору про надання правничої допомоги № 0107 по боржнику [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №7303031 від 29.08.2022, вартість замовлених послуг сторони погодили у сумі 8000,00 гривень. Як вбачається із Акта №Д/2606 наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025, Адвокатське об`єднання «Апологет» надало послуги правничої допомоги, а ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» зобов`язалось оплатити надання правової допомоги згідно Договору про надання правничої допомоги надавачу цих послуг Адвокатському об`єднанню «Апологет». З огляду на умови договору про надання правничої допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справ витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 гривень є реальними, підтверджені належними доказами, а тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved