Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

12 грудня 2025 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.01.2008 року [PERSON] було підписано Анкету-заяву б/н, згідно якої йому було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. В подальшому розмір кредитного ліміту був збільшений до 52000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер [NUMBER] зі строком дії до 12/11. Після отримання картки та її активації, [PERSON] користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку та свідчить про укладення між сторонами кредитного договору. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково були отримані інші картки. Також в процесі користування рахунком було змінено відсоткову ставку на 42% річних. 25.08.2021р. [PERSON] підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг на підставі якої погоджені інші суттєві умов користування кредитним рахунком. На момент підписання зазначеної заяви заборгованість відповідача становила 3998,17 грн. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 25.08.2021р. відсотки нараховувалися у розмірі 42% відповідно до п. 1.3 заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. В зв`язку з військовою агресію рф проти України, у березні 2022р. банк скасував відсоткову ставку 0%, а в подальшому 01.04.2022р. відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу відповідач взяв на себе зобов`язання повернути витрачену частину кредитного ліміту та сплатити проценти за його користування. Однак, встановлені договором терміни повернення наданого кредиту та терміни сплати відсотків за кредит відповідачем не дотримуються та станом на 25.11.2025 року має заборгованість в розмірі 57165,70 грн., яка складається з: 47161,58 грн. - заборгованість за кредитом та 10004,12 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. За вищевказаних обставин, АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з [PERSON] вказану суму боргу та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою від 16.12.2025р. у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу його право подати письмовий відзив разом з доказами, що обгрунтовують доводи заперечень. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. 19.02.2026р. представник АТ КБ «Приватбанк» Савіхіна А.М. подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача заборгованість за договором б/н від 10.01.2008р. в загальному розмірі 44995,70 грн. з яких: 34991,58 грн. заборгованість за тілом кредиту та 10004,12 грн. заборгованість за простроченими відсотками, а також понесені судові витрати на сплату судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання двічі не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою його місця проживання. Однак, поштові відправлення були повернуті до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч.7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.4, 10 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Абзацом 2 ч.1 ст. 131 ЦПК України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України). Таким чином, аналіз вищевказаних процесуальних норм свідчить про те, що [PERSON] належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи по якій він є стороною, з огляду на володіння судом інформації про зареєстровану адресу його проживання та відсутності від нього повідомлень про зміну даної адреси. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення проти чого представник позивача в своєму клопотанні не заперечував. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, давши оцінку представленим доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.01.2008р. [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приват Банк», з метою отримання банківських послуг. Того ж дня відповідачем було підписано Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. На підставі даної заяви, відповідачу було відкрито картковий рахунок, видано картку «Універсальна» та встановлено початковий кредитний ліміт. Своїм підписом позичальник підтвердив, що вказана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. 25.08.2021р. [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «Приватбанк» з метою відкриття та обслуговування поточного рахунку, споживче кредитування. Вказаною заявою [PERSON] на підставі власного волевиявлення згідно ст.. 634 Цивільного кодексу України приєднався до розділів «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват банк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою: http://privatbank.ua/terms, в редакції чинній на час підписання цієї заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Сторонами були погоджені такі основні умови кредитування: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія до 50 000 для карт Універсальна; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту споживчі цілі, процентна ставка 42% річних для карт «Універсальна» і 40,8% річних для карт «Універсальна Голд» (п.1.2, 1.3 Договору); повернення кредиту здійснюється шляхом: договірного списання з рахунку клієнта у тому числі за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; - шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов?язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов?язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, у разі прострочення з починаючи з другого місяця прострочення; Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 84,0% для карт Універсальна (п.1.5. Договору). Як вбачається з довідки від 20.08.2025р. на підставі підписаних з між банком та [PERSON] заяв про приєднання до Умов та Правил надання послуг відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, а також для використання кредитних коштів видано наступні кредитні карти: -12.12.2007р. карта № [NUMBER] типу «Універсальна» строк дії до 12/11р. -24.07.2008р. карта №4149605376995502 типу «Універсальна» строк дії до 12/11р. -31.01.2011р. карта №4149437410423071 типу «Універсальна» строк дії до 01/14р. -22.11.2012р. карта №4149437824843492 типу «Універсальна» строк дії до 08/16р. -25.05.2017р. карта №5168755106005297 типу «Універсальна» строк дії до 05/21р. -16.07.2024р. карта №4149609029814664 типу «Універсальна» строк дії до 03/28р. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що 10.01.2008р. відповідачу було встановлено кредитний ліміт на суму 250,00 грн., який в подальшому поступово збільшувався, максимальний розмір становив 52000,00 грн. 01 липня 2025р. кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. Випискою за договором б/н за період 12.126.2007 по 27.11.2025р. підтверджується використання кредитних коштів [PERSON] . Всього витрат по рахунку 1665476,74 грн. Всього надходжень 108311,04 грн. Баланс на кінець періоду становить від`ємне значення в сумі 57165,70 грн. Отже, матеріалами справи підтверджується, що після укладення договору з відповідачем, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, оскільки надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Умовами укладеного договору сторони передбачили порядок повернення кредиту, а саме кількість, розмір платежів та періодичність їх здійснення. Згідно ст.. 626 ЦК України, договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст. 1054, 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст. 1054 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого, станом на 05.02.2026 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 44995,70 грн., з яких: 34991,58 грн. заборгованість за тілом кредиту та 10004,12 грн. заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості, який був долучений представником позивача до заяви про зменшення позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості. При вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON] , як позичальника, повернення суми кредиту, що залишилась та сплати належних йому процентів. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню щодо стягнення з відповідача заборгованості по договору. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, на користь АТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved