Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

16.12.2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк», в інтересах якого діє представник за довіреністю Шкапенко О.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 03.08.2025 року [PERSON] уклав з АТ «А-Банк» (скорочена назва АТ А-Банк, далі по тексту Банк, Кредитор, Позивач) кредитний договір ABH0CT155101754187175176, щодо надання кредиту в розмірі 40000,00 грн., строком на 12 місяців (тобто до 02.08.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 75,00% щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. (Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту) АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором про надання кредитних коштів виконав. Однак відповідач умови договору не виконує, порушує строки повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення за ним заборгованості розмір, якої станом на 15.12.2025 року складає 50791,15 гривень, з яких: 40000,00 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 10021,62 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 769,53 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань порушує законні прав та інтереси АТ «А-Банк», як кредитора, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за вказаним договором про надання банківських послуг в розмірі 50791,15 гривень, та судові витрати, які складаються із суми судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом у розмірі 2422,40 гривень. Ухвалою судді від 23.12.2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При зверненні з позовом до суду представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Відповідачу було надіслано судову повістку про виклик до суду через мобільний додаток Viber на номер телефону, який зазначено позивачем в позовній заяві, та шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України про виклик в судове засідання відповідача [PERSON] . Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду останній не подавав. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» [PERSON] надав банку свої персональні дані. Крім цього, у анкеті-заяві зазначено, що відповідачу Умови договору про надання банківських послуг зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. З урахуванням того, що між сторонами було досягнуто згоди щодо кредитування та його умов, відповідачу 03.08.2025 року, згідно кредитного договору №ABH0CT155101754187175176 надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту в сумі 40000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору (Заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору: 40000,00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 02.08.2026 року, терміном на 12 місяці. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 75,00 річних. Відповідно до п. 7, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0,00 грн. Відповідно до п. 11 заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» передбачено, що у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Відповідно до Статуту АТ «Акцент-банк» (нова редакція) рішенням загальних зборів учасників змінено найменування з Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» на Акціонерне товариство «Акцент-банк». АТ «Акцент-банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Акцент-банк». Згідно із наданим позивачем розрахунком та випискою за картковим рахунком, у [PERSON] за кредитним договором №ABH0CT155101754187175176 станом на 15.12.2025 року наявна заборгованість в розмірі 50791,15 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 40000,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 10021,62 грн. та заборгованості за пенею у розмірі 769,53 грн. В матеріалах справи наявний меморіальний ордер від 03.08.2025 року про видачу кредиту в сумі 40000,00 грн. згідно кредитного договору №ABH0CT155101754187175176 від 03.08.2025 року. До матеріалів справи долучено паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» від 03.08.2025 року та заява про надання послуги «Швидка готівка» згідно кредитного договору №ABH0CT155101754187175176 від 03.08.2025 року, відповідно до яких передбачено умови кредитування та вартість банківських послуг. Відповідно до ч.ч.1, 2ст.207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статті 634ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про стягнення кредиту, просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути проценти за користування кредитними коштами. В тексті позовної заяви позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору №АВН0СТ155101754187175176 від 03.08.2025 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. До позовної заяви позивачем додано: копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ А-Банку, яка підписана [PERSON] особистим підписом; розрахунок заборгованості за договором № АВН0СТ155101754187175176 від 03.08.2025 року; Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк»; копію паспорта відповідача; виписку по картці за період з 03.08.2025 року по 14.12.2025 року; паспорт споживчого кредиту. Указані Умови та правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та паспорт споживчого кредиту підписані [PERSON] електронним підписом, в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачем фактично отримано кредитні кошти на підставі анкети-заяви від 26.03.2020 року, які ним не повернуто. Отримані відповідачем кредитні кошти відображені в розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви, в якому зазначається про користування відповідачем кредитними коштами. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача нараховану заборгованість по договору № АВН0СТ155101754187175176 від 03.08.2025 року, яка станом на 15.12.2025 року становить 50791,15 грн., яка складається із заборгованості за тілом по кредиту у сумі 40000,00 грн. та заборгованості за процентами у сумі 10021,62 грн. Щодо стягнення заборгованості за пенею в розмірі 769,53 грн., суд вважає таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 62 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки пеня за невиконання зобов`язання за договором нарахована за період воєнного стану, позивачу в стягненні пені слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду АТ «Акцент-Банк» було сплачено 2422,40 грн. судового збору, однак ураховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки судові витрати у розмірі 2385,69 грн. що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (50021,62*2422,40/50791,15= 2385,69).

Outcome: partial