Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою в якій просить визнати трудові відносини між [PERSON] РНОКПП [NUMBER] та ТОВ «Айворі Південь» (ЄДРПОУ 43797331), припиненими з 30 січня 2025 року. В обґрунтування вимог позивач вказав, що він перебуває в трудових відносинах при цьому фактично не працює, в зв`язку з чим не отримує страховий стаж, не може працевлаштуватися або стати до центру зайнятості. Через військову агресію рф проти України позивач з вересня 2023 року змушений був припинити працювати на підприємстві у зв язку з безпековою ситуацією, тобто фактично припинив трудові відносини з роботодавцем, а тому позивач змушений звернутися до суду з зазначеними позовними вимогами. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. Враховуючи думку позивача, який не заперечив, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. У рішенні Конституційного Суду України від 7липня 2004 року №14-рп/2004 зазначається, що свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. Статтею 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Припинення трудового договору може мати місце лише з підстав, передбачених законодавством. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті38, 39КЗпП України). [PERSON] з 01.09.2021 року було прийнято на роботу на посаду оператора свинарського комплексу і механізованих ферм в ТОВ «АЙВОРІ ПІВДЕНЬ». 01.10.2021 року позивача було переведено на посаду старшого оператора свинарського комплексу і механізованих ферм в ТОВ «АЙВОРІ ПІВДЕНЬ». Також, про трудові відносини з відповідачем свідчить інформація з доданої до позовної заяви копія індивідуальних відомостей про застраховану особу - форма ОК-5. Через військову агресію рф проти України позивач, в вересні 2023 року, змушений був припинити працювати на підприємстві у зв язку з безпековою ситуацією у селищі Новорайське де знаходилось ТОВ «Айворі Південь». Позивачем були направлені листи про звільнення з роботи. Однак поштове відправлення було отримано але ніхто відповіді про внесення запису в трудову книжку, так і не зробили. Отже, на даний час трудові відносини між позивачем та відповідачем припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно не виконана, тому у позивача відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб, крім звернення до суду, оскільки заяви про звільнення за власним бажанням залишені без реагування. Суд вважає, що зазначені фактичні обставини встановлені судом у своїй сукупності і взаємозв`язку підтверджують факт припинення трудових відносин, з огляду на таке. Із встановлених судом обставин встановлено, що позивач, фактично не підтримує трудові відносини, в зв`язку з окупацією та припиненням роботодавцем своєї діяльності, у зв`язку з чим можливість офіційного звільнення відсутня. Отже позивач позбавлений можливості отримати документи на підтвердження припинення трудових відносин, а вирішення вказаного питання можливе лише в судовому порядку, що потрібно заявнику з метою доведення перед пенсійними органами відсутності трудових відносин. Таким чином, зважаючи на підтвердження позивачем факту не перебування ним у фактичних трудових відносинах на протязі тривалого часу, беручи до уваги відсутність у суду підстав піддавати сумніву встановлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved