Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

13.07.2024 до суду звернулась [PERSON] з вказаним вище позовом, який обгрунтовує тим, що 13.07.2024 біля 08:00 год на автодорозі Р-31 у Хмільницькому районі Вінницької області поблизу села Широка Гребля відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем Рено Докер, д.н.з. [NUMBER] , порушивши п.11.2. та п.12.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості, не урахував дорожню обстановку, не рухався якнайближче до правого краю проїздної частини, в результаті чого здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зустрічне зіткнення з автомобілем Рено Меган, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до технічного пошкодження транспортних засобів із заподіянням матеріальних збитків. Постановою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року по справі № 149/2604/24, відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Пошкоджений під час ДТП автомобіль «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер [NUMBER] , належить позивачці на праві приватної власності. Автомобіль, яким керував відповідач [PERSON] належить в/ч [NUMBER] . Однак відомості про те, що відповідач керував даним транспортним засобом в силу виконання своїх трудових (службових) обов?язків відсутні. В порядку досудової підготовки матеріалів цивільної справи до в/ч [NUMBER] [ADDRESS] адвокатом Поворознюком Б.М. було направлено адвокатський запит від 07.11.2024 року №47 із проханням надати документи, які б підтверджували або спростовували факт того, що [PERSON] 13 липня 2024 року керував автомобілем «RENAULT DOKKER», д.н.з. [NUMBER] , в силу своїх службових обов?язків, однак даний запит було повернуто із відміткою "відсутній", тому на даний час, у позивачки відсутні об?єктивні відомості про те, що відповідач [PERSON] керував транспортним засобом в силу виконання своїх трудових (службових) обов?язків. У відповідності до інформації, яка міститься на офіційному сайті Моторно (транспортного страхового бюро України (далі - МТСБУ) цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «RENAULT DOKKER», д.н.3. [NUMBER] , станом на 13 липня 2024 року застрахована не була, тому позивачка звернулась до відповідача МТСБУ із заявою про здійснення страхового відшкодування за заподіяну їй внаслідок ДТП майнову шкоду - пошкодження автомобіля «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер [NUMBER] . За результатами її звернення до МТСБУ було прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування в сумі 124 748,04 грн. , які перераховані на банківський рахунок позивачки. Автомобіль позивачки із місця ДТП був доставлений на штрафний майданчик Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, а позивачкою було сплачено ФОП [PERSON] 1000 грн. за евакуацію цього транспортного засобу із штрафного майданчика Хмільницького РВП ГУНП У Вінницькій області до місця її постійного проживання у [ADDRESS] . Із проханням про відшкодування понесених нею витрат на евакуацію транспортного засобу в сумі 1000 грн. вона звернулась до відповідача МТСБУ, однак страховик не сплатив понесені позивачкою витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП та не повідомив про причини відмови у виплаті, тому остання вимушена звертатись до суду із позовною про стягнення з МБТСУ понесених витрат на евакуацію транспортного засобу в сумі 1000 грн. Крім того, діями відповідача [PERSON] позивачці [PERSON] спричинено моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., яка полягає в тому, що внаслідок цієї події вона пережила великий стрес, розхвилювалась, втратила спокій та рівновагу. У неї погіршився настрій, через хвилювання та переживання з?явились головні болі, яку вона просить стягнути. Ухвалою суду від 20.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачам строк для надання відзиву. 11.06.2025 року до суду надійшов відзив від МТСБУ у якому зазаначається, що витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу не з місця ДТП не можуть бути відшкодовані МТСБУ, оскільки не відповідають вимозі закону, яка чітко передбачає можливість стягнення вдшкодування вартості послуг евакуації авто з місця ДТП, тому вважають даний позов безпідставним та необгрунтованим та просять відмовити у його задоволенні, та стягнути з почивачки [PERSON] 1000 грн на правничу допомогу. 19.06.2025 на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивачки [PERSON] , яка із доводами та аргументами, які викладені у відзиві на позовну заяву не погоджується та вважає їх безпідставними та необгрунтованими, стосовно стягнення із неї 1000 грн. на правничу допомогу, то вважає суму гонорару неспівмірною із ціною позову в частині позовних вимог до МТСБУ. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини, що містяться в позові. Представник відповідача МТСБУ в судовому засіданні заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки вони суперечать вимогам законодавства. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся, конверт повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Судом при досліджені доказів, встановлено наступні обставини. Згідно відповіді на запит №9174/222/01-2024 від 08.08.2024 вбачається, що відомості по факту ДТП до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, однак матеріали були направлені до БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області (а.с.17) Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№883744 від 08.08.2024 та доданими до нього додатками, а саме: актом огляду місця дорожньо-транспортної події, поясненнями [PERSON] підтверджується факт ДТП та складання відносно [PERSON] протоколу за ст.124 КУпАП (а.с.10-15) Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24.10.2024 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ( копія на а.с. 19). Згідно перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, поліс на ТЗ №6945Р4 відсутній ( копія на а.с. 20). Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.21-24), вбачається, що [PERSON] повідомляла Моторне (транспортне) страхове бюро України про ДТПП. Відповідно до листа МТСБУ, [PERSON] було відмовлено у виплаті, оскільки останнє не володіло доказами вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення (а.с.28). 08.11.2024 [PERSON] на адресу Моторно (транспортного) страхового бюро України було направлено копію постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.29-30) Згідно листа МТСБУ та квитанції ПриватБанк [PERSON] перераховано 124 748,04 грн (а.с.31-32, 43-54) Згідно запиту адвоката [PERSON] - Поворознюка Б.М. вбачається, що сторона намагалася з`ясувати обставини на які посилався [PERSON] , а саме належності транспортного засобу вівйськовій частині(а.с.33-39), однак відповідь не надійшла. На транспортування автомобіля "Рено меган" [PERSON] здійснила оплату в сумі 1000 грн (а.с. 57,58,59,60) Факт евакуації транспортного засобу з штрафного майданчика Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області до місця проживання [PERSON] підтвердила остання, будучи допитаною за правилами свідка, а також свідок [PERSON] , яка вказала, що на момент ДТП саме вона здійснювала керування транспортним засобом. За кермом іншого автомобіля був відповідач, який в подальшому сприяв перевезенню пошкодженого транспортного засобу до Хмільницького РВП. Через певний період часу [PERSON] найняла перевізника [PERSON] для евакуації автомобіля з поліції до її місця проживання в с. Будків Хмільницького району. Заслухавши учасників, дослідивши надані докази, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні доведено, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] було пошкоджено автомобіль позивачки [PERSON] . Крім того, даний факт підтверджено відповідачем МБТСУ, яким здійснено позивачці регламентну виплату в сумі 124748,04 грн. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України). В силу ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (стаття 1188 ЦК України). Згідно досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що позивачу [PERSON] завдано моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача (порушення ПДР України), що спричинили дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої було знищено належний позивачці автомобіль, що призвело до незручностей у повсякденному її житті Проте, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого розміру моральної шкоди в сумі 50000 грн. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує, обставини дорожньо-транспортної пригоди, глибину і тривалість душевних страждань позивача , внаслідок знищення належного їй автомобіля, яка повинна була вживати заходів для поновлення порушених прав, в тому числі отримання страхового відшкодування, а також виходячи з принципу розумності і справедливості, та приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 20 000 грн. моральної шкоди. Згідно зі статтею 39 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого статуту. Відповідно до підпункту «б» пункту 41.1 статті 41 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння . МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно 30.1., 30.2 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Отже, Законом чітко встановлювався обов"язок по відшкодуванню страховою компанією потерпілій особі витрати на евакуацію транспортного засобу саме з місця дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки потерпіла [PERSON] витрати на евакуацію свого транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди не понесла, тому підстав їх відшкодовувати МТСБУ не має. Такі витрати стягуються у відповідності до вимог ст. 22 ЦК України з винуватця ДТП на загальних підставах. Однак, позивачем вимоги до [PERSON] про стягнення коштів на евакуацію транспортного засобу не пред"явлено. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до Моторно (транспотрного) страхового бюро України задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу згідно вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених вимог.

Outcome: partial