Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 25.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 101255945, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надав відповідачу грошові кошти у сумі 7 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути кредит, проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на строки/терміни, що встановлені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. 30.05.2023 року між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладено Договір відступлення права вимоги №98-МЛ/Т та позивач набув право вимоги до відповідача. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 101255945 від 25.01.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання, які встановленні кредитним договором не виконала. У зв`язку із відсутністю виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитом, яку відповідач добровільно не повертає, в розмірі 283 01 грн., яка складається з: 7000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 20 370 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; 931 грн. прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту, яку позивач просив стягнути разом з судовими витратами. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та витребувано докази по справі. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надавав, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений кредитний договір № 101255945. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит у розмірі 7000 грн. 00 коп. на строк передбачений договором, який складає 105 днів. Згідно п.1.5.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1470 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,4 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Відповідно до п.1.5.1 цього ж договору комісія за надання кредиту складає 931 грн., яка нараховується за ставкою 13,30 % від суми кредиту одноразово. Згідно п.1.6. цього ж договору процентна ставка фіксована. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 30.05.2023 року між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладено Договір відступлення права вимоги №98-МЛ/Т,відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позивачем на адресу відповідача направлялась письмова претензія про погашення кредитної заборгованості вих. №22739555/1709 від 04.11.2025 року. Заборгованість за кредитним договором не погашена та складається з 7000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 20370 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; 931 грн. прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту. Таким чином, в порушення умов кредитних договорів, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаними вище договорами не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи встановлені судом обставини та надані позивачем докази, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, акт №Д/8561 наданих послуг від 12.11.2025 року, детальний опис наданих послуг до Акту наданих послуг № Д/8561 за договором про надання правничої допомоги від 01.07.2025 року. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім суми заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Outcome: approved