Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 23 вересня 2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зачепилівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 39. Подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки припинено, причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та взаємне непорозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю, подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам. Тому позивачка просила суд розірвати шлюб та залишити їй шлюбне прізвище. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Будь-яких клопотань від відповідача до суду не надходило. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що останній не подав відзив, позивачка у своїй заяві не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб сторін зареєстрований 23 вересня 2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зачепилівського районного управління юстиції у Харківській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис №39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Ст. 112 СК України вказує на те, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, одного з дітей. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їх спільне сімейне життя не склалося, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються, тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачка не очікує відшкодування понесених нею судових витрат, тому дане питання судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved