Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] та [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батько позивачів [PERSON] за життя перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У зв`язку з неправомірними діями відповідача щодо визначення розміру та порядку виплати пенсії, спадкодавець неодноразово звертався до суду, за результатами чого низкою рішень Вінницького окружного адміністративного суду, які набрали законної сили, було визнано протиправними дії відповідача та зобов`язано останнього здійснити перерахунок і виплату пенсії у належному розмірі. Однак зазначені судові рішення за життя [PERSON] відповідачем виконані не були, у зв`язку з чим утворилась заборгованість із нарахованих, але не виплачених сум пенсії. Після смерті [PERSON] 07 лютого 2024 року позивачі, як його діти та спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину, до складу якої входить право вимоги на отримання нарахованих, але не одержаних спадкодавцем за життя пенсійних виплат. Згідно з наданою відповідачем інформацією, загальний розмір такої заборгованості становить 495833,77 грн, що підтверджено відповідними розрахунками, наданими Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. На підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2025 року кожному з позивачів належить по 1/2 частці у вказаному спадковому майні, тобто по 247916 грн 88 коп. Водночас, звернувшись до відповідача із заявами про виплату належних їм сум, позивачі отримали відмову, мотивовану тим, що відповідні суми не включаються до складу спадщини та можуть бути виплачені лише за умови звернення протягом шести місяців з дня смерті пенсіонера. Позивачі вважають такі дії відповідача протиправними, оскільки нараховані за життя спадкодавця, але не виплачені суми пенсії входять до складу спадщини, а відмова у їх виплаті порушує їх право власності на спадкове майно. У зв`язку з викладеним позивачі просять суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на їх користь у порядку спадкування за законом належні їм частки недоотриманої пенсії у розмірі по 247916 грн 88 коп. кожному, а також понесені судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2025 справа прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідач надав відзив на позовну заяву 08.01.2026, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач посилався на положення статті 61 Закону України № 2262-ХІІ, відповідно до яких суми пенсії, що залишилися недоодержаними у зв`язку зі смертю пенсіонера, не включаються до складу спадщини та виплачуються членам сім`ї за визначених законом умов, зокрема за умови звернення у шестимісячний строк. Також відповідач зазначив про порядок подання заяви та документів для отримання таких виплат відповідно до Порядку №3-1. У відзиві вказав, що [PERSON] , який помер [INFO] , нараховано заборгованість за рішеннями Вінницького окружного адміністративного суду у кількох справах, загальний розмір якої становить 495833,77 грн. Водночас відповідач зазначає, що зазначені кошти включені до Реєстру судових рішень та підлягають виплаті за рахунок коштів Державного бюджету України в межах бюджетних призначень, а тому їх фактична виплата залежить від фінансування. Крім того, у відзиві наведено доводи про те, що спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки пов`язаний із виконанням рішень адміністративного суду та діяльністю суб`єкта владних повноважень. Також відповідач зазначає, що невиплата коштів обумовлена відсутністю бюджетного фінансування, а не протиправною поведінкою, та що рішення судів перебувають на стадії виконання. У прохальній частині відзиву відповідач просить відмовити у задоволенні позову та розглянути справу без участі його представника. Від представника позивача [PERSON] адвоката Хващевської Л.В. 13.01.2026 надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив представник позивача заперечує доводи відповідача щодо адміністративної юрисдикції спору та зазначає, що спір виник щодо права позивачів як спадкоємців на отримання грошових коштів, які належали спадкодавцеві, а тому має цивільно-правовий характер. Також зазначено, що недоотримана пенсія після смерті особи набуває ознак спадкового майна і підлягає переходу до спадкоємців відповідно до норм цивільного законодавства. У відповіді на відзив представник позивача посилається на положення Цивільного кодексу України щодо спадкування, а також на судову практику Верховного Суду, відповідно до якої спадкоємці мають право на отримання нарахованих, але не виплачених сум. Крім того, зазначено, що невиконання судових рішень та посилання на відсутність бюджетного фінансування не позбавляє позивачів права на отримання належних їм коштів. У прохальній частині відповіді на відзив представник позивача просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні позивач [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. 03.02.2026 подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився. Через Електронний суд 11.02.2026 подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.02.2024 встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] (серії [NUMBER] від 22.08.1979 та серії [NUMBER] від 20.02.1986 року народження) підтверджується, що вони є дітьми [PERSON] . Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі № 120/5530/20-а постановлено визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення розміру пенсії [PERSON] за рахунок виплати з 05.03.2019 по 04.09.2019 в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, та зобов`язати провести перерахунок і виплату пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення з урахуванням проведених виплат. Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.03.2022 у справі № 120/1076/22-а постановлено визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії [PERSON] відповідно до довідки від 17.12.2021 № ХЛ52950 та зобов`язати здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.04.2019 з урахуванням складових грошового забезпечення та раніше виплачених сум, виходячи із 90 % суми грошового забезпечення, а також із нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.06.2022 у справі №120/3728/22 постановлено визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії [PERSON] максимальним розміром з 01.04.2019 та зобов`язати здійснити перерахунок і виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум. Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.01.2023 у справі №120/9622/22 постановлено визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії [PERSON] максимальним розміром з 01 березня 2022 року та зобов`язати здійснити перерахунок і виплату пенсії без обмеження максимальним розміром із урахуванням індексації та раніше виплачених сум. Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.07.2025 у справі № 120/5737/25 постановлено визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області; Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надати приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Діброві Ліліані Олександрівні інформацію щодо розміру нарахованих, але не виплачених пенсійних виплат на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі № 120/5530/20-а, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.03.2022 у справі № 120/1076/22-а, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.06.2022 у справі № 120/3728/22 та рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.01.2023 у справі № 120/9622/22, які належали померлому [PERSON] , але не були ним одержані за життя. Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 28.08.2024 № 0200-0202-8/86979 відповідач надав інформацію про розмір нарахованих, але не виплачених сум пенсії [PERSON] на виконання вказаних судових рішень, а саме: за рішенням від 16.11.2020 12356,07 грн, за рішенням від 02.03.2022 59672,58 грн, за рішенням від 03.06.2022 296620,00 грн, за рішенням від 02.01.2023 127185,12 грн. Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.07.2025 № 0200-0405-8/79800 надано інформацію приватному нотаріусу щодо розміру нарахованих, але не виплачених пенсійних виплат [PERSON] на виконання судових рішень: № 120/5530/20-а сума заборгованості становить 12356,07 грн, № 120/1076/22-а сума заборгованості становить 59672,58 грн., № 120/3728/22 сума заборгованості становить 296620 грн., № 120/9622/22 сума заборгованості становить 127185,12 грн. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 03.10.2025, зареєстрованих за № 1598 та № 1599, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] , кожному з яких належить по 1/2 частці у спадщині, що складається, зокрема, із сум невиплачених пенсійних виплат за вказаними судовими рішеннями. Відповідно до заяв [PERSON] від 29.10.2025 та [PERSON] від 10.11.2025, поданих до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, позивачі зверталися із вимогами про виплату належних їм часток недоотриманої пенсії. Відповідно до листів Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.11.2025 та від 05.12.2025 відповідачем повідомлено про відсутність підстав для виплати вказаних сум у позасудовому порядку з посиланням на положення законодавства. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до частин першої-третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Частинами другою та третьою цієї статті визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. До вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2024 року у справі №461/5878/22 у справі за аналогічних правовідносин. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ГУ ПФУ у Вінницькій області у досліджених судом письмових доказах підтверджує наявність недоотриманої пенсії за померлим [INFO] [PERSON] у розмірі 495833,77 грн. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. В межах цієї справи, позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат. Перерахунок та виплата пенсії, встановлені вказаним вище судовим рішенням, а спір виник щодо недоотриманої за життя спадкодавцем пенсії. Предметом позовних вимог є визнання права власності на недоотриману спадкодавцем за життя суми пенсії та їх стягнення. Таким чином, між сторонами виник спір про цивільне право. Вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 27 березня 2019 року в справі № 286/3516/16-ц, а також висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 11 жовтня 2021 року в справі № 200/126/21-а. Питання захисту прав осіб, які звернулися до суду з позовом про зобов`язання органу пенсійного фонду здійснити виплату нарахованих сум пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, неодноразово досліджувалося Великою Палатою Верховного Суду також у інших справах. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц Велика Палата Верховного Суду встановила, що у грудні 2016 року фізична особа звернулася до суду з позовом до органу пенсійного фонду про стягнення суми неотриманих спадкодавцем пенсійних виплат. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 31 січня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з органу пенсійного фонду на користь позивача неодержані її чоловіком за життя кошти, а саме: підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, передбачене статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбачену статтею 51 цього Закону, за період із 04 лютого по 31 липня 2014 року в загальній сумі 14 979,52 грн. У квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга органу пенсійного фонду, в якій останній, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати. Касаційну скаргу мотивовано тим, що спір повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства, оскільки спір виник щодо оскарження дій відповідача, який є суб`єктом владних повноважень. Велика Палата Верховного Суду, проаналізувавши правовідносини, що виникли у цій справі, дійшла висновку, що вказаний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки у цій справі предметом позову є майнова вимога позивача, що стосується визнання за нею право власності на майно - грошові кошти, які належали до виплати її померлому чоловіку. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 3 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18. Суд у цій справі виходив з того, що на дату смерті батька позивачки судові рішення про здійснення перерахунку його пенсії відповідачем виконані не були. Вказане стало підставою для звернення до адміністративного суду з позовом до органу пенсійного фонду про визнання бездіяльності відповідача протиправною і зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до постанов Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 4 серпня 2009 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2010 року. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду вказала, що спори предметом яких є майнова вимога позивача щодо визнання, зокрема, в порядку спадкування, права власності на грошові кошти, мають приватноправовий характер і підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства. Крім того, такий підхід застосований також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 355/323/17, де Суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) її померлого чоловіка вказав, що аналіз статей1218,1219,1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив з того, що оскільки особі за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі постанов Березанського міського суду Київської області від 12 серпня 2009 року та Апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2011 року, позивач як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум. Подібні висновки щодо розгляду спорів, які стосуються виплати недоодержаних сум пенсії, в порядку цивільного судочинства за позовом спадкоємця до органу пенсійного фонду, неодноразово висловлені Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17 (позов про стягнення з органу пенсійного фонду у порядку спадкування неодержані за життя спадкодавиці (матері позивача) підвищення до пенсії й додаткової пенсії, щорічної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28 квітня 2022 року у справі № 428/3913/20 (позов про стягнення недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера в порядку спадкування), від 30 листопада 2022 року справа № 638/19167/19 (спір щодо стягнення спадщини у вигляді недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера). Отже, спір у цій справі виник у зв`язку з невиплатою позивачам грошових коштів, нарахованих їх батькові за життя на виконання судових рішень, але не отриманих ним у зв`язку зі смертю. Як встановлено судом, [PERSON] на підставі рішень суду було нараховано грошові кошти у загальному розмірі 495833,77 грн, які за життя ним отримані не були. Суд встановив, що позивачі є спадкоємцями після смерті [PERSON] , що підтверджується наданими доказами, та звернулися за захистом свого права на отримання належних спадкодавцеві грошових коштів. Згідно зі статтею 1227 ЦК України суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Наведені положення узгоджуються із положеннями статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України №2262-ХІІ, які визначають порядок виплати недоотриманої пенсії та не виключають можливості переходу таких сум у спадщину у разі незвернення членів сім`ї у встановлений строк. Доводи відповідача про те, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд вважає необґрунтованими, оскільки спірні правовідносини виникли не у зв`язку із здійсненням відповідачем владних управлінських функцій щодо позивачів, а з приводу набуття ними права на майно, яке належало спадкодавцеві. Цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Посилання відповідача на те, що нараховані суми підлягають виплаті виключно в межах бюджетних призначень та їх невиплата обумовлена відсутністю фінансування, суд також відхиляє. Суд виходить з того, що нарахування відповідних сум на виконання судових рішень свідчить про виникнення у спадкодавця майнового права вимоги до відповідача, яке не припинилося у зв`язку з його смертю та перейшло до спадкоємців. Одночасно, невиконання судового рішення або відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для позбавлення особи права на мирне володіння майном та звільнення державного органу від обов`язку виконання такого рішення. Спадкоємці мають право на отримання сум, нарахованих спадкодавцеві за життя, незалежно від причин їх невиплати. Суд також враховує, що судові рішення, на підставі яких нараховано спірні суми, набрали законної сили та є обов`язковими до виконання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачі, як спадкоємці, набули право на отримання грошових коштів, які належали спадкодавцеві, але не були ним отримані за життя, а стягнення коштів з ГУ ПФУ у Вінницькій області є достатнім для ефективного захисту порушених прав позивачів щодо отримання спадкового майна, тобто пенсії своїх померлих батьків. Тому позовні вимоги про стягнення зазначених сум є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved