Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Прокопчук Олег Михайлович звернувся до Новобаварського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в якому просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно сина [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 18.11.2006 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб. [INFO] у [PERSON] з [PERSON] народився син [PERSON] , про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.01.2012 року. 29.08.2012 року на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова у справі № 2024/6146/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] було прийнято рішення про розірвання шлюбу. З народження дитини батько (відповідач) вихованням дитини не займався, дитина батька не знає, участі в її духовному та фізичному розвитку не брав (не бере), аліменти на утримання дитини не сплачував (не сплачує), про що свідчить відповідь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 22.10.2025 року №171648 станом на 01.10.2025 заборгованість зі сплати аліментів становить 212 800 (двісті дванадцять тисяч вісімсот) гривень 60 копійок. Усі питання щодо виховання вирішуються позивачем без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 04.12.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 17.03.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Прокопчук О.М. не з`явилися, представником позивача подано до суду заяву в якій просить розглядати проводити на підставі наявних доказів у справі, без участі позивача, її представника та виклику свідків, також зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засіданні не з`явилася, надала до суду пояснення по справі, в яких просить проводити розгляд за відсутності представника Департаменту служб. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження від 11 січня 2012 року, серії [NUMBER] вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до копії рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 29.08.2012 року по справі № 2024/6146/12 шлюб між [PERSON] та [PERSON] який був 18.11.2006 року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстицію м. Харкова, актовий запис про укладення шлюбу №534 було розірвано. Відповідно до копії рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 11.09.2012 року по справі № 2024/2-1517/12 з [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 750, оо грн. щомісячно на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 06.07.2012 року і до досягнення ним повноліття. Згідно копії відповіді Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові від 22.20.25 року наданого на адвокатський запит [PERSON] вбачається, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 40538915 відкрите на підставі виконавчого листа № 2024/2-1517/12 який виданий 06.12.2023 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 750 грн з усіх видів заробітку щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] починаючи з 06.07.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з обліком депозитних сум на рахунку відділу з моменту відкриття виконавчого провадження № 40538915 аліменти боржником не сплачувалися. Розмір заборгованості із сплати аліментів станом на 01.10.2025 року складає 212 800, 60 грн. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. З письмових пояснень Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 26.02.2026 року № 237/01202-26 вбачається, що департамент служби вважає за неможливим складання обгрунтованого письмового висновку щодо вирішення спору, у зв`язку із відсутністю на те законних підстав. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно роз`яснень, що містяться у ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд зазначає, що батько [PERSON] , [INFO] [PERSON] , байдужий до життя, здоров`я та розвитку своєї дитини, не зустрічається з ним, не цікавиться його життям, матеріальної допомоги не надає. Тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved