Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

19.02.2026 представник позивача [PERSON] адвокат Кононенко Віталій Анатолійович звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДВК Агро» про стягнення заборгованості з орендної плати за 2025 рік. В обґрунтування позову зазначив, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером 5324581500:00:002:0012 для ведення особистого селянського господарства на території Горошинської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. 07.10.2021 між ТОВ "ДВК Агро" та позивачем [PERSON] було укладено договір оренди землі, відповідно до якого останній надав у строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір укладено сторонами строком на 15 років. За умовами договору орендар зобов`язувався до 31 грудня поточного року сплачувати орендну плату в розмірі 8700,00 грн, яка становить 12,98% від нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі по району. Орендна плата сплачується в повному обсязі за мінусом податку з доходів фізичних осіб та військового збору за ставками та в розмірах, встановлених чинним законодавством на день сплати орендної плати. Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 19.08.2025 було задоволено позов відповідача та розірвано вищевказаний договір оренди земельної ділянки. Дане рішення суду набрало законної сили 19.09.2025. Фактично до моменту набрання рішенням законної сили відповідач продовжував користуватись земельною ділянкою позивача в своїй господарської діяльності. Орендна плата за користування земельною ділянкою за 2025 відповідачем не сплачена. Тому позивач просить стягнути з відповідача орендну плату за 2025 рік в сумі 8700,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 27.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] повідомлений належним чином про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду та судової повістки за адресою, зазначеною в позовній заяві. Поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». До суду не з`явився, причини неявки не повідомив. Клопотань до суду не направив (а.с.42). Представник позивача - адвокат Кононенко В.А. про розгляд справи повідомлений належним чином. 30.03.2026 на адресу суду направив клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с. 44). Відповідач ТОВ «ДВК Агро» в судове засідання свого представника не направило, повідомлене належним чином. 06.03.2026 представник відповідача ТОВ "ДВК Агро" Куліш М.Г. подала письмові пояснення, згідно яких зазначила, що позивач просить суд стягнути на його користь орендну плату за 2025 за ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер 5324581500:00:002:0012. як за весь рік користування. Однак рішенням Семенівського суду у справі № 547/643/25 від 19.08.2025 договір оренди земельної ділянки між ТОВ «ДВК Агро» та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили 19.09.2025. Зважаючи на це, позивач не має права вимагати від відповідача суму орендної плати за повний рік перебування земельної ділянки в оренді. Надала відповідний розрахунок орендної плати за фактичний період користування відповідачем земельною ділянкою [PERSON] до моменту припинення зобов`язань за договором, виходячи з того, що відповідно до умов договору оренди земельної ділянки від 07.10.2021 року, укладеним між орендарем ТОВ «ДВК Агро» та орендодавцем [PERSON] ,. було передбачено, що сума орендної плати за рік становить 8700,00 грн, рішення суду про розірвання договору оренди набрало законної сили 19.09.2025, з цього часу припинились зобов`язання сторін за договором оренди і тому сума орендної плати, на яку може претендувати позивач становить 6525,00 грн до оподаткування за умовами п. 9 договору та норм ПКУ. Податки, якими оподатковується орендна плата в сумі 6525,00 грн становлять: ПДФО (18% від доходу): 6525,00*18%=1174,50 грн. Військовий збір (5% від доходу): 6525,00*5%=326,25 грн. Отже сума орендної плати після оподаткування становить: 6525,00-1174,50-326,25=5024,25 грн. Також просила зменшити суму правничої допомоги на розсуд суду (а.с. 35-36). Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5324581500:00:002:0012 загальною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Горошинської сільської ради Кременчуцького (Семенівського) району Полтавської області, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0001148102025 від 05.06.2025 (а.с. 18-23). 07.10.2021 між [PERSON] (орендодавцем) та ТОВ "ДВК Агро" (орендарем) було укладено договір оренди землі б/н, відповідно до умов якого позивач [PERSON] передав у строкове платне користування належну йому земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 5324581500:00:002:0012 для ведення особистого селянського господарства на території Горошинської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. Вказаний договір укладено сторонами строком на 15 років. За умовами договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8700,00 грн на рік до 31 грудня поточного року. Орендна плата сплачується в повному обсязі за мінусом податку з доходів фізичних осіб та військового збору за ставками та в розмірах встановлених чинним законодавством на день сплати орендної плати (а.с. 23 зв.ст.-24). Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 19.08.2025 договір оренди землі б/н від 07.10.2021, укладений між [PERSON] та ТОВ "ДВК Агро" щодо оренди земельної ділянки площею 2,0, га кадастровий номер 5324581500:00:002:0012, на строк 15 років, розірвано (а.с. 12 зв.ст.- 15). Дане рішення суду набрало законної сили 19.09.2025, тобто до цього моменту відповідач фактично продовжував користуватись земельною ділянкою позивача. Орендна плата за користування земельною ділянкою за 2025 відповідачем не сплачена до цього часу. Дана обставина підтверджується випискою про надходження по карті позивача з АТ КБ «ПриватБанк» за період з 01.01.2025 по 30.01.2026 від 30.01.2026 та не заперечується відповідачем (а.с. 8, 9, 10, 11-12). Разом з тим, враховуючи, що договір оренди земельної ділянки 07.10.2021 між ТОВ "ДВК Агро" та позивачем [PERSON] розірвано 19.08.2025, рішення набрало законної сили 19.09.2025, строк користування відповідачем земельною ділянкою позивача становить 9 місяців, що визнається відповідачем відповідно до письмових пояснень від 09.03.2026. Отже, суд приходить до висновку, що орендна плата, яка підлягає сплаті за 2025 рік становить 6525,00 грн (8700,00 грн/12 місяців*9 місяців). Відповідно до пп. 170.1.1 та пп. 170.1.2 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки є орендар. Крім податку на доходи фізичних осіб з орендної плати за землю утримується військовий збір відповідно до п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України. Також відповідно до пп. 168.4.9 ПКУ суми податку на доходи фізичних осіб, нараховані податковим агентом з доходів за здавання фізичними особами в оренду (суборенду, емфітевзис) земельних ділянок, земельних часток (паїв), виділених або не виділених в натурі (на місцевості), сплачуються таким податковим агентом до відповідного бюджету за місцезнаходженням таких об`єктів оренди (суборенди, емфітевзису). Відповідно до норм ПК України та п. 9 договору оренди із суми орендної плати орендарем (податковим агентом) повинно бути забезпечено перерахування коштів податку з доходів фізичних осіб до бюджету у розмірі 18% від нарахованого доходу та військового збору у розмірі 5% від нарахованого доходу. Тобто, податки, якими необхідно буде оподаткувати суму 6525,00 грн становлять: ПДФО (18% від доходу): 6525,00*18%=1174,50 грн. Військовий збір (5% від доходу): 6525,00*5%=326,25 грн. Отже сума орендної плати після оподаткування становить: 6525,00-1174,50-326,25=5024,25 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача орендної плати за 2025 рік за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер 5324586700:00:004:0214 від 07.10.2021 в розмірі 5024,25 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджено посвідченням серії [NUMBER] від 30.03.2005, від сплати судового збору звільнений (а.с. 25). Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 768,77 грн (1331,20 х 5024,25 /8700). Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Так, для підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1343 від 28.09.2012, ордер на надання правничої допомоги серії ВІ №1374510 від 19.02.2026, договір про надання професійної правничої допомоги від 11.02.2026 адвокатом Кононенком В.А. акт про прийняття-передачу наданих послуг від 16.02.2026 в розмірі 3000,00 грн (а.с. 4, 5-7). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Також у постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника. Так, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи у даній справі, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, часткове задоволення позовних вимог (на 57,8%), суд дійшов висновку про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1734,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial