Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

I. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача МТСБУ Огнев`юк Я.В., звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з останнього на користь МТСБУ стягнути з відповідача збитків в порядку регресу в розмірі: 11943,00 грн. та судовий збір в сумі 3028 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.02.2022 близько 20:45 год. в населеному пункті с. Ладижинка, по вул. Шкільна, 1, відповідач, керуючи транспортним засобом марки «МТ-10», без номерного знаку, здійснив посадку трьох пасажирів без автошоломів на вказаний транспортний засіб, не маючи при цьому посвідчення водія на керування ним. Під час руху транспортного засобу відповідач, діючи необережно, допустив падіння пасажира [PERSON] (надалі також - «потерпілий»). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав травми та був доставлений КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільської ради, де 11.02.2022 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Своїми діями Відповідач порушив вимоги п. 21.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до настання ДТП. Наведені обставини було перевірено та достовірно встановлено Уманським міськрайонним судом Черкаської області при розгляді матеріалів кримінального провадження № 12022250320000186 від 05.02.2025 (справа № 711/1999/22). Так, вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.04.2023, вина відповідача винним у скоєнні ДТП була повністю доведена судом, відповідач свою вину визнав, і його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 18.05.2022 р. заявниця [PERSON] , на виконання вимог ст. 33 Закону, звернулася до позивача із відповідною заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди. За результатами звернення заявниці та розгляду її заяви, позивачем було відкрито регресну справу № 84330. У кримінальному провадженні № 12022250320000186 від 05.02.2022 заявниця пред?явила цивільний позов до МТСБУ, який було задоволено частково, зокрема, стягнуто моральну шкоду в сумі 78000,00 грн., а також витрати на поховання в розмірі 11 943,00 грн. Не погоджуючись з означеним судовим рішенням, МТСБУ оскаржило його. Так, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21.08.2023, апеляційну скаргу МТСБУ задоволено частково, а вирок Уманського міськрайонного суду черкаської області від 27.04.2023 року змінено в частині стягнення з МТСБУ на користь [PERSON] моральної шкоди. В задоволенні цивільного позову [PERSON] до МТСБУ про стягнення моральної шкоди в сумі 78 000,00 грн. - відмовлено. В решті вирок уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.04.2023 року залишено без змін. Відтак, позивач виконуючи вимоги ст. 41 Закону, на підставі Подання про необхідність оперативного виконання судового рішення по справі 711/1999/22 (№ 377-вн від 24.08.2023), прийняв рішення про відшкодування шкоди заявниці в загальному розмірі 11943,00 грн. Позивачем була повністю відшкодована шкода заявниці, завдана внаслідок дій відповідача. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуг з оплати проведення експертизи, які підлягають відшкодуванню позивачу складає 11943,00 грн. 3 огляду на викладене, а також в зв?язку із невідшкодуванням збитків відповідачем в добровільному порядку, позивач звертається із даним позовом до суду та просить задовольнити його вимоги повністю. Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, якими обґрунтовуються його заперечення проти позовних вимог до суду не надав. Жодних інших заяв по суті справи від учасників до суду не надходило. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12 січня 2026 року було відкрите провадження у даній справі, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження було направлено позивачу до його електронного кабінету 12.01.2026 року. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження було надіслано рекомендованим повідомленням, яке було відповідачу вручено 03 лютого 2026 року. Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. За ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04.02.2022 близько 20:45 год. в населеному пункті с. Ладижинка, по вул. Шкільна, 1, відповідач, керуючи транспортним засобом марки «МТ-10», без номерного знаку, здійснив посадку трьох пасажирів без автошоломів на вказаний транспортний засіб, не маючи при цьому посвідчення водія на керування ним. Під час руху транспортного засобу відповідач, діючи необережно, допустив падіння пасажира [PERSON] (надалі також - «потерпілий»). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав травми та був доставлений КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільської ради. 11.02.2022 потерпілий [PERSON] внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.04.2023, вина відповідача винним у скоєнні ДТП була повністю доведена судом, відповідач свою вину визнав, і його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 18.05.2022 р. заявниця [PERSON] , на виконання вимог ст. 33 Закону, звернулася до позивача із відповідною заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди. За результатами звернення заявниці та розгляду її заяви, позивачем було відкрито регресну справу № 84330. У кримінальному провадженні № 12022250320000186 від 05.02.2022 заявниця пред?явила цивільний позов до МТСБУ, який було задоволено частково, зокрема, стягнуто моральну шкоду в сумі 78000,00 грн., а також витрати на поховання в розмірі 11 943,00 грн. Не погоджуючись з означеним судовим рішенням, МТСБУ оскаржило його. Так, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21.08.2023, апеляційну скаргу МТСБУ задоволено частково, а вирок Уманського міськрайонного суду черкаської області від 27.04.2023 року змінено в частині стягнення з МТСБУ на користь [PERSON] моральної шкоди. В задоволенні цивільного позову [PERSON] до МТСБУ про стягнення моральної шкоди в сумі 78 000,00 грн. - відмовлено. В решті вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.04.2023 року залишено без змін. Відтак, позивач виконуючи вимоги ст. 41 Закону, на підставі Подання про необхідність оперативного виконання судового рішення по справі 711/1999/22 (№ 377-вн від 24.08.2023), прийняв рішення про відшкодування шкоди заявниці в загальному розмірі 11943,00 грн. Відшкодування заявниці підтверджується копією платіжної інструкції № 974911 від 24.08.2023 р. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п.п. «а» п.41.1ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до 40.3 ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Матеріали справи не містять відомостей про наявність у відповідача на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим, відшкодовану шкоду завдану відповідачем як винуватцем ДТП заявнику здійснив позивач МТСБУ. Оскільки позивач МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за відповідача [PERSON] , який не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Для спростування доводів позову відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надав. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп.

Outcome: approved