Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 28.04.2025-100000952 від 28.04.2025 в розмірі 29734,24 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 28.04.2025 укладено Кредитний договір (оферти) № 28.04.2025-100000952, за яким відповідачу надано кредит в сумі 10000 грн. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі, перерахувавши позичальнику кредитні кошти у розмірі 10000 грн, строком на 183 дні. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, сплатила лише частину заборгованості 28.05.2025 у сумі 4900 грн, у зв`язку з чим, за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 29734,24 грн, що складається з заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 9562 грн, по процентах у розмірі 14634,24 грн, по комісії - 638 грн, по неустойці - 4900 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Зважаючи на вищевказане, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» вказані суми заборгованості, а також судові витрати. Відзив на позов відповідач до суду не подала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи У позовній заяві представник позивача просила справу розглянути в спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», не заперечувала щодо винесення судом у справі заочного рішення. Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила. ІІІ. Процесуальні дії у справі 22.01.2026 відкрито провадження у справі і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано за клопотанням представника позивача заявлені докази. 31.03.2026 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 28.04.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 28.04.2025-100000952 від 28.04.2025 (далі кредитний договір), шляхом підписання відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора E116. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику [PERSON] надано кредит у розмірі 10000 грн, строком на 183 днів. Дата повернення кредиту 27.10.2025. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору № 28.04.2025-100000952 від 28.04.2025, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5363-54XX-ХХХХ-7162. Відповідно до п. 6, п. 7, п.10 заявки кредитного договору, підписаної [PERSON] електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора E116, процентна ставка -фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 2000 грн, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Денна процентна ставка 0,88 %. Згідно з п. 14, п. 15 заявки кредитного договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 4495,06 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 26171,96 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 16171,96 грн. Неустойка - 100 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Як вбачається з листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» (далі - ТОВ «УПР») № 1-1601 від 16.01.2026, адресованого ТОВ «Споживчий центр», між ТОВ «УПР» та ТОВ «Споживчий центр» укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, та відповідно до зазначеного договору 28.04.2025 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: на суму 10000 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в іPay.ua 724783108, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 28.04.2025-100000952. Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» від 18.02.2026 №20.1.0.0.0/7-260212/71605-БТ на ім`я [PERSON] в банку АТ КБ «Приватбанк» емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Згідно з наданою АТ КБ «Приватбанк» випискою по рахунку [PERSON] № [NUMBER] на рахунок відповідача 28.04.2025 зараховано кошти в сумі 10000 грн. Таким чином, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, станом на 14.01.2026, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, 28.05.2025 частково погасила заборгованість у сумі 4900 грн, після 28.05.2025 коштів на погашення заборгованості не вносила, у зв`язку з чим, позивачем нараховано заборгованість за кредитним договором в сумі 29734,24 грн, що складається з заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 9562 грн, по процентах в розмірі 14634,24 грн, по комісії - 638 грн, неустойка - 4900 грн. Проценти позивачем нараховано в межах строку дії кредитного договору. Вказані обставини підтверджуються: інформацією з BankDI щодо позичальника; копією паспорта споживчого кредиту, який підписаний 28.04.2025 відповідачем; копією кредитного договору № 28.04.2025-100000952 від 28.04.2025: пропозицією про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), копією заявки на укладення кредитного договору № 28.04.2025-100000952 від 28.04.2025, відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 28.04.2025-100000952 від 28.04.2025; листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» № 1-1601 від 16.01.2026; розрахунком заборгованості за кредитним договором № 28.04.2025-100000952 від 28.04.2025; копією договору на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024; листом АТ КБ «Приватбанк» від від 02.10.2025 №20.1.0.0.0/7-260212/71605-БТ, випискою по рахунку [PERSON] . Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, § 1,2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про захист прав споживачів». V. Оцінка суду Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Оскільки кредитний договір підписаний [PERSON] , шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому такий договір укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії договору. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. В силу ч. 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 28.04.2025-100000952 від 28.04.2025 належним чином не виконувала, а тому з неї, на користь кредитора ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість в сумі 24834,24 грн, що складається з заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 9562 грн, по процентам в розмірі 14634,24 грн, по комісії 638 грн. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 4900 грн неустойки (штрафів), суд зазначає про таке. Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і останнім Указом Президента України № 40/2026 від 12.01.2026, затвердженому Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2026 продовжено строк дії воєнного стану в Україні 05 год. 30 хв. 03.02.2026 строком на 90 діб, - до 03.05.2026. З урахуванням викладеного, [PERSON] згідно з законом звільняється від обов`язку сплати на користь позивача 4900 грн неустойки (штрафу) за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором від 28.04.2025, оскільки вони нараховані позивачем після 24.02.2022 та підлягають списанню кредитодавцем. У зв`язку з наведеним, позовна вимога про стягнення з відповідача 4900 грн неустойки задоволенню не підлягає. VI. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов ТОВ «Споживчий центр» задоволено на 83,52 % (24834,24 грн х 100 : 29734,24 грн ), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2223 грн 64 коп. (2662,40 грн х 83,52 % : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial