Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

11 лютого 2026 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] , за підписом представника [PERSON] , до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що з 25 серпня 2021 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. В обґрунтування позову вказує, що на цей момент сторони перестали спілкуватись та не підтримують будь-яких сімейних стосунків. Основною причиною розпаду сім`ї вважає погіршення стосунків після початку війни, відсутність порозуміння, втрату поваги один до одного та різні погляди на сімейне життя. Зазначає, що позивач не бажає примирення із відповідачем, оскільки, на її думку, шлюб має лише формальний характер, а тому просить шлюб розірвати; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 18.02.2026р., після усунення недоліків позовної заяви, відкрито спрощене позовне провадження у справі із повідомленням (викликом) сторін, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 16 березня 2026 року о 09 год. 30 хв., яке відкладено на 30 березня 2026 року о 08 год. 30 хв. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Згідно з ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Позивач [PERSON] в судове засідання 30 березня 2026 року не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю №2342125 від 16.02.2026р. з Єдиного державного демографічного реєстру та відповіддю Виконавчого комітету Ново дністровської міської ради №03-09/118 від 17.02.2026р. (а.с. 13, 19-20); в суд повернувся поштовий конверт у зв`язку із відсутністю адресата (а.с. 33-34). Водночас 16 березня 2026 року [PERSON] подала в суд письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити; не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 27). Представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 32), в судове засідання 30 березня 2026 року не з`явився, проте в прохальній частині позову просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 1). Відповідно до ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Оскільки на період збройного конфлікту у відносинах з державою-агресором унеможливлено застосування міжнародних договорів України з питань правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах та припинено поштове сполучення, виклик до суду відповідача [PERSON] здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Згідно з ч. 1, 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги положення ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що учасники судового процесу належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення розгляду справи, а тому судове засідання слід провести у відсутності учасників справи. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 25 серпня 2021 року позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за актовим записом № 111, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 серпня 2021 року Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с. 5). Як зазначає представник позивача, на цей час сторони перестали спілкуватись та не підтримують будь-яких сімейних стосунків, шлюб має лише формальний характер, внаслідок чого позивач не бачить подальшого сенсу підтримувати шлюбні відносини. На думку представника позивача, примирення сторін по справі неможливе, а збереження шлюбу впливає на особисте й приватне життя позивача та суперечить інтересам останньої, а тому просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надав, із клопотанням про надання подружжю строку на примирення в суд не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що позивач не бажає перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин і збереження шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти розірвання шлюбу не подав та про надання строку на примирення не клопотав. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги фактичне припинення шлюбних відносин сторін по справі, небажання позивача зберегти сім`ю, неподання заперечень щодо позову відповідачем, зважаючи на відсутність спільних дітей у сторін, суд приходить до висновку, що сім`я сторін по справі розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.08.2021р. після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи бажання позивача залишити прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача [PERSON] в розмірі 1331,20 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved