Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у інтересах якої діє адвокат Дудник В.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказала, що 06.09.2008 позивачка одружилася з відповідачем. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 29.05.2017 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні, Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків у відношенні своїх дітей. Так, [PERSON] жодним чином не займається вихованням своїх дітей, не цікавиться їх розвитком, не приймає участь у їх забезпеченні, тим самим фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей. Судовим наказом Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.12.2018 у справі №623/4437/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку боржника, щомісячно, починаючи з 30.11.2018 і до досягнення дітьми повноліття. Проте [PERSON] добровільно судове рішення не виконав, продовжив ухилятися від виконання батьківських обов`язків у відношенні своїх дітей. Постановою державного виконавця від 11.01.2019 відкрито виконавче провадження №58057743 з примусового виконання судового наказу №623/4437/18, виданого 17.12.2018 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області. Заборгованість зі сплати аліментів станом на квітень 2025 року становить 277 526,03 грн. 03.02.2023 позивачка одружилася з [PERSON] , [INFO] , та змінила прізвище на [PERSON] . Від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Усі троє дітей мешкають разом з матір`ю та її чоловіком [PERSON] однією сім`єю, які повністю їх утримують займаються їх вихованням, освітою, лікуванням та повним забезпеченням. [PERSON] не підтримує жодного соціального зв`язку зі своїми дітьми, жодних батьківських обов`язків упродовж тривалого часу не виконує, ніяким чином не піклується про власних дітей, не проявляє заінтересованості у їх подальшій долі, не цікавиться успіхами дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, стан здоров`я, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, матеріальної допомоги не надає. Враховуючи вищевикладене просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 24 лютого 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час слухання справи був повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України, заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділу (Служби) у справах дітей Пирятинської міської рада Полтавської області у судовому засіданні пояснила, що за зареєстрованим місцем проживання відповідач [PERSON] відсутній. У телефонній розмові повідомив, що працює та проживає у м. Києві і не має наміру повертатися до Пирятина. Щодо позбавлення батьківських прав не заперечує, оскільки має іншу сім`ю. Не має фінансової можливості надавати матеріальну допомогу дітям. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Куньєвської сільської ради Харківської області на адресу суду надіслав лист де просив розглядати справу без його участі. Вимоги позивача підтримують у повному обсязі, виходячи з того, що відповідач [PERSON] не забезпечує належних умов розвитку та виховання дітей, не надає матеріальної допомоги на утримання останніх, що свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно відповіді № 1735823 від 04.09.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , зареєстрований у [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 29 травня 2017 року було розірвано (а.с. 27). Від даного шлюбу сторонни мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). 03 лютого 2023 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11). Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с. 12). Відповідно довідок від 26 липня 20024 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, маєть одне зареєстроване місце проживання та фактичне місце проживання (а.с. 13-17). Відповідно копії постанови про відкиття виконавчого провадження № 58057743 від 11.01.2019 на виконанні Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області знаходиться судовий наказ № 623/4437/18 виданий 17.12.2018 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку боржника, щомісячно, починаючи з 30.11.2018 і до досягнення дітьми повноліття, Заборгованість зі сплати аліментів станом на квітень 2025 року становить 277 526,03 грн. (а.с. 9-10). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] стосовно неповнолітніх дітей, затвердженого Розпорядженням Куньєвської сільської військової адміністратиції Ізюмського району Харківської області від 25.03.2026 № 143-од, визнано за доцільне позбавити батьківських прав громадянинку [PERSON] відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з тих підстав, що він самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей, ухиляється від виховання, не спілкується, не проявляє батьківської турботи, не допомагає матеріально, свідомого нехтує своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків. Відповідно до листа наданого Пирятинським ВДВС у Лубенському районі Полтавської області відповідач останні 6 років за зареєстрованим місцем проживання не проживає. Має заборгованість по сплаті аліментів більше станом на 23.02.2026 близько 287294,14 грн. Постановою державного виконавця від 01.07.2024 накладено штраф за наявність заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 117101,40 грн. Винесено постанову про арешт коштів боржника, встановлені тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України, у праві користування вогнепальною мисливською та іншими видами зброї. Відповідно до ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами (письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків). Крім того, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За приписами ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зокрема, норми статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за за виконанням ним батьківських обов`язків. З наданих суду матеріалів, судом було зроблено висновок про те, що [PERSON] не має бажання спілкуватися з дітьми. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд, дослідивши обставини справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, приходить до висновку, що відповідач [PERSON] виявляє ознаки небажання підтримувати особисті відносини з неповнолітніми дітьми, не займається їх вихованням і піклуванням, не цікавиться життям дітей, не надає будь-якої, у тому числі матеріальної допомоги на їх утримання, суд приходить до висновку, що такою бездіяльністю відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дітей, а тому має бути позбавлена батьківських прав. Зазначені обставини знайшли своє повне підтвердження під час розгляду справи в судовому засіданні. Вказане свідчить про свідоме ухилення відповідача [PERSON] від виховання дітей та нехтування своїми обов`язками, та, як наслідок, винність поведінки відповідача в цих діях. Судом не встановлено, що відповідачу будь-хто та/або яким-небудь чином чинив перешкоди у належному виконанні його батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей. З огляду на це, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнії дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не буде суперечити їх нтересам. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт беззаперечного умисного нехтування відповідачем [PERSON] обов`язками. Підстав вважати можливим зміну поведінки останньої, судом не встановлено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved