Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-05 00:00:00

У грудні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» в особі представника, звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 27.05.2025-100001307 від 27.05.2025 у розмірі 3000 грн. та судовий збір - 2422,40 грн. Позовна заява мотивована тим, що позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 3000,00 грн. строком на 168 календарних днів, а відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті утворилась заборгованість у розмірі 8520,00 грн., з яких: загальна сума простроченого кредиту (основного боргу) - 3000,00 грн.; проценти за користування кредитом - 3570,00 грн.; комісія 450,00 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 1 500,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 10.03.2026 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 27.05.2025 між ТОВ «Споживчий центр» (кредитор, позивач) та [PERSON] (боржник, відповідач) було укладено кредитний договір № 27.05.2025-100001307. Умовами договору встановлено, що сума кредиту складає 3000 грн., строк на 168 днів. Відповідно до умов договору дата повернення кредиту 10.11.2025. Позивач свої зобов`язання перед Відповідачем виконав у повному обсязі, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 27.05.2025. Відповідач свої зобов`язання перед Позивачем не виконує, кредит та проценти не сплачує з моменту отримання коштів, що підтверджується карткою по особовому рахунку Відповідача. Заборгованість відповідача складає 8 520,00 грн, яка складається з основного боргу в сумі 3 000,00 грн та процентів в сумі 3 570,00 грн, комісії у сумі 450,00 грн та неустойки у сумі 1 500,00 грн. Однак, відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується наданим розрахунком. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (ст. 610 ЦК України). Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, доказів погашення заборгованості суду не надав. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За загальним правилом встановленим ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved