Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-06 00:00:00

В листопаді 2025 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач), в якій просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.07.2017 року. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON] . Наразі сторони проживають окремо та рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21.04.2020 року шлюб між сторонами розірвано. З моменту припинення сімейних відносин усі фінансові витрати, необхідні для утримання дитини, покладені на позивача, в той час як відповідач в повному обсязі на утримання дитини не допомагає. Ухвалою судді від 13 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась. Представник позивача в судовому засіданні вимоги зазначені в позовній зяаві підтримала та просила суд задовольнити. Відповідач у судове засіданні не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву, заяв, клопотань, суду не надав. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2015 року, який було розірвано рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21.04.2020 року. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Виконавчим комітетом Великодмитрівської сільської ради Обухівського району Київської області від 20.11.2015 року, серія [NUMBER] , актовий запис 8. Домовленості з питання утримання сина між сторонами не досягнуто. В добровільному порядку відповідач кошти на утримання дитини на регулярній основі не надає. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст.181 СК України). У частині 1 статті 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас частина 2 статті 182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як вбачається з позову, взаємної згоди щодо утримання сина сторони не досягли, а відтак на його утримання підлягають стягненню аліменти з відповідача, як батька, який проживає окремо від дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача, суд враховує положення ч. 1 ст. 182 СК України, визначений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Виходячи із вище наведеного та принципу рівності батьківського обов`язку по утриманню дітей, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до його повноліття. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 19.11.2025 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України. У позовній заяві позивач вказав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., які він поніс у зв`язку з розглядом справи. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Сплата позивачем судового збору в сумі 1211,20 грн. при поданні позову підтверджується платіжною інструкцією №КЕ75-60В4-94М6-Н3А2 від 16.11.2025 року. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. Згідно з приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Таким чином, з урахуванням ухвалення рішення по справі на користь позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги позивачу, в сумі 8000 грн.

Outcome: approved