Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-09 00:00:00

Первісним позивачем подано позов про визнання права власності на спадкове майно, а саме: визнати за [PERSON] частку спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] померлої [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але не оформила її в зв`язку зі своєю смертю, а саме на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Ухвалою від 31.05.2023 суд прийняв для спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадкове майно та визнання права власності на спадкове майно, а саме: визнати за мною [PERSON] , спадкоємцем першої черги за законом право власності спадкове майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] померлої [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але не оформила її в зв`язку зі своєю смертю, а саме на 5/8 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом видане 18 листопада 2022 року на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 2310 на земельну ділянку площею 2,8800 га,розташовану на території Заячківської сільської Ради, Христинівського району, Черкаської області належну спадкодавцю [PERSON] , кадастровий номер 7124682000:02:003:0078 , цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; свідоцтво про право на спадщину за законом видане 02 березня 2023 року на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 674 на земельну ділянку площею 0,2500 га розташовану за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0169 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), свідоцтво про право на спадщину за законом видане 02 березня 2023 року на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 676 на земельну ділянку площею 0,1478 га розташовану за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0178 , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, свідоцтво про право на спадщину за законом видане 13 лютого 2023 року на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 427 на земельну ділянку площею 2,8800 га,розташовану на території Заячківської сільської Ради, Христинівського району, Черкаської області належну спадкодавцю [PERSON] , кадастровий номер 7124682000:02:003:0078, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свідоцтво про право на спадщину за законом видане 02 березня 2023 року на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 678 на земельну ділянку площею 0,2500 га розташовану за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0169 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), свідоцтво про право на спадщину за законом видане 02 березня 2023 року на ім`я [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 680 на земельну ділянку площею 0,1478 га розташовану за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0178 , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; визнати за [PERSON] , спадкоємцем першої черги за законом право власності на 3/4 частки спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а саме на частки земельної ділянки площею 2,8800 га,розташовану на території Заячківської сільської Ради, Христинівського району, Черкаської області належну спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:02:003:0078 , цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 3/4 частки земельної ділянки площею 0,2500 га розташовану за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0169 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 3/4 частки земельної ділянки площею 0,1478 га розташовану за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0178, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь судові витрати понесені по справі. Позивач зустрічним позовом [PERSON] в обґрунтування позову зазначає, що після витребування спадкових справ заведених після смерті їх батьків [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] вона змушена подати заяву про зміну предмету позову, оскільки в ході ознайомлення з спадковими справами було з`ясовано, що після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] спадщину прийняла вона та їх мама [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] спадщину після смерті батька у встановлені законом строки не прийняла, а подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину лише 02 березня 2023 року. Відповідно свідоцтва про право на спадщину видані на ім`я [PERSON] є недійсними, оскільки видані без врахування її права на спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Так [INFO] в с.Заячківка, Уманського району, Черкаської області у віці 69 років помер батько сторін - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняла вона та їх мама [PERSON] , оскільки на день смерті вони проживали разом з спадкодавцем та були зареєстровані разом з ним. [INFO] їх мама [PERSON] помирає, в зв`язку з чим спадщину не оформляє так як смерть її настала через 27 днів після смерті батька. Після смерті мами також відкрилась спадщина, яку прийняла вона та відповідачка по справі [PERSON] . На деяке майно, зокрема на земельні ділянки вони вже отримали свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках по 1/2 частці кожному. А на житловий будинок, господарські будівлі та споруди вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, щодо належності нерухомого майна спадкодавцю [PERSON] , що спонукало позивачку по первісному позову звернутись з даним позовом до суду. В ході розгляду справи були витребувані спадкові справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] та з`ясовано те, що на спадкове майно [PERSON] їм видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 2,8800 га, розташованої на території Заячківської сільської Ради, Христинівського району, Черкаської області належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:02:003:0078 , цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2500 га розташованої за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0169 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,1478 га розташованої за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0178 , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, які видані неправомірно та є недійсними з огляду на наступне. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилась спадщина, яку прийняли спадкоємці першої черги: вона у відповідності до вимог ЦК України (була зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем та подала заяву про прийняття спадщини у встановлені ст.1269,1270 ЦК України строки) та їх мама [PERSON] , яка на день смерть [PERSON] також була зареєстрована разом з батьком, перебувала з ним в шлюбі. А отже спадкоємців першої черги, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] двоє: вона та дружина [PERSON] . [INFO] [PERSON] помирає. Після її смерті спадщину, як спадкоємці першої черги приймають вона та відповідачка [PERSON] . А отже після смерті батька право на спадкове майно мала вона та покійна мама по 1/2 частці кожна, а тому вона має право на отримання спадщини після смерті батька на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,8800 га,розташованої на території Заячківської сільської Ради, Христинівського району, Черкаської області належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:02:003:0078 , цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки площею 0,2500 га розташованої за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0169, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 0,1478 га розташованої за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0178, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки дане майно (земельні ділянки) є особистою приватною власністю покійного батька. Проте приватним нотаріусом Осикою Л.М. видані свідоцтва про право на спадщину з урахуванням того, що покійна мама успадкувала все майно після смерті батька та видала їм свідоцтва про право на спадщину в рівних частках, як після смерті батька так і після смерті мами, тоді коли після смерті батька вона повинна була видати свідоцтва їй, а частку мами залишити відкритою в рівних частка. А після смерті мами видати свідоцтва їм з [PERSON] в рівних частках з урахуванням частки покійного батька, яку прийняла уже мама. Частка спадкового майна яка повинна належати їй після смерті батька на земельні ділянки становить 1/2 , а 1/2 частка по спадщині належала покійній мамі, тому приватним нотаріусом повинні були б видані свідоцтва про право на спадщину після смерті батька на 1/2 частку мені земельної ділянки площею 2,8800 га,розташованої на території Заячківської сільської Ради, Христинівського району, Черкаської області належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:02:003:0078 , цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2500 га розташованої за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0169 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та частку земельної ділянки площею 0,1478 га розташованої за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0178, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а 1/2 частка, що прийняла мама повинна була б залишитись відкритою, після смерті мами,і свідоцтва про право на спадщину повинні бути видані їй та [PERSON] по 1/4 частці батькових земельних ділянок кадастровий номер 7124682000:02:003:0078 , кадастровий номер 7124682000:01:001:0169 , кадастровий номер кадастровий номер 7124682000:01:001:0178 та по 1/2 частці маминої земельної ділянки площею 2,7111 га розташованої на території Заячківської сільської Ради, Христинівського району, Черкаської області кадастровий номер 7124682000:02:003:0077, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином моя частка у спадщині на земельні ділянки, які належали покійному батькові [PERSON] становить 3/4, а частка [PERSON] 1/4. Крім того спадкове майно на яке вона та позивачка по первісному позову просять визнати за нами право власності складається ще й з житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , що належить на праві власності їх батькові [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Заячківською сільською радою 08.02.1980 року, але не зареєстрованого належним чином в БТІ, довідки виконавчого комітету Христинівської міської ради і на яке вони сторони по справі, просили визнати право на 1/2 частку кожна. Але оскільки з`ясувались вищевказані обставини, то відповідно вона має право на половину частки житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , яка належала покійному батькові та становить половину від батькової частки, або ж 1/4 від всього будинку, господарських будівель та споруд, оскільки даний будинок, господарські будівлі та споруди були придбані покійними батьками в період шлюбу і кожен з них мав право на 1/2 частку у власності. А 1/4 частку після смерті батька прийняла мама [PERSON] і її частка стала становила 3/4. Оскільки після смерті мами спадщину прийняли вона та [PERSON] в рівних частках, які становлять по 3/8 часток кожній, а загалом вона маю право на 5/8 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , а відповідачка за зустрічним позовом право на 3/8 часток. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] просила суд позов задовольнити з підстав викладених у позові, щодо зустрічного позову просила відмовити. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] зустрічний позов підтримав просив суд позов задовольнити з підстав викладених у зустрічному позові, щодо первісного позову просив задовольнити частково, а саме; 3/8 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. . Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. За правилами ЦК України (спадкове право) право на обов`язкову частку у спадщині є обмеженням свободи заповіту в інтересах певного кола спадкоємців першої черги. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Частиною першою статті 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Зазначене узгоджується з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в якому судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. Отже, за правилами ЦК України до таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємців за правом представлення (стаття 1266 ЦК України). Тобто, при обчисленні розміру обов`язкової частки слід ураховувати всіх спадкоємців за законом, які могли б спадкувати, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який народився [INFO] , проживав в [ADDRESS] . До складу спадщини після його смерті входило наступне майно: земельна ділянки площею 2,8800 га, розташована на території Заячківської сільської Ради, Христинівського району, Черкаської області кадастровий номер 7124682000:02:003:0078, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,2500 га розташованої за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0169, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельна ділянка площею 0,1478 га, розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 7124682000:01:001:0178, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] відкрилась спадщина, яку прийняли спадкоємці першої черги: позивачка за зустрічним позовом [PERSON] у відповідності до вимог ЦК України (була зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем та подала заяву про прийняття спадщини у встановлені ст.1269,1270 ЦК України строки) та [PERSON] , яка на день смерть [PERSON] також була зареєстрована разом з ним, перебувала з ним в шлюбі. А отже спадкоємців першої черги, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] двоє: [PERSON] та [PERSON] . Таким чином після смерті [PERSON] право на спадкове майно мали [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожна, а тому [PERSON] має право на отримання спадщини після смерті батька на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,8800 га, розташованої на території Заячківської сільської Ради, Христинівського району, Черкаської області кадастровий номер 7124682000:02:003:0078, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки площею 0,2500 га розташованої за адресою [ADDRESS] кадастровий номер 7124682000:01:001:0169, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 0,1478 га розташованої за адресою [ADDRESS] кадастровий номер 7124682000:01:001:0178, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. [INFO] померла дружина спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка проживала в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , спадкоємцями за законом, є діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] , залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2,7111 га, яка розташоване на території Заячківської сільської ради, Христинівського району, Черкаської області. Сторони звернулися із заявами про прийняття спадщини після її смерті. Згідно ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. Оскільки, коло спадкоємців на момент розподілу спадщини встановлено, то спадкове майно розподілено рівними долями кожному із спадкоємців, що призивалися до спадщини. Рівні частки у спадковому майні відповідають інтересам усіх спадкоємців. Тому на кожний об`єкт у спадщині було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, кожному із спадкоємців в рівних частках. Щодо стосується спадкового майна після смерті [PERSON] , а саме: житлового будинку та земельних ділянок площею 0,2500 га та площею 0,1478 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 2,8800 га, яка розташована на території Заячківської сільської ради, Христинівського району, Черкаської області то судом встановлено, що позивачка за первісним позовом [PERSON] із заявою по прийняття спадщини після батька [PERSON] до нотаріуса не зверталась. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для прав у нотаріальному порядку. Так відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. При цьому згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в постанові від 20 березня 2025 року у справі №522/11093/23, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину - це документ, який посвідчує перехід права власності на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується оформлення спадкових прав. Видача свідоцтва про право на спадщину (на все спадкове майно) одному із спадкоємців унеможливлює завершення оформлення своїх спадкових прав іншим із спадкоємців. Аналізуючи дані норми Верховний Суд у вказаній справі прийшов до висновку про те, що з огляду на викладене, оскільки спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця були позивач та відповідач, які у рівних частках прийняли спадщину, так як на час смерті спадкодавця проживали разом із ним, фактично вступили в управління та розпорядження належним йому майном, що підтверджується належними і допустимими доказами, тому відповідач не мав права отримувати свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно, що належало померлій, оскільки позивач також фактично прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом. Оскільки нотаріусом проведено розподіл спадщини після смерті [PERSON] а саме: житлового будинку та земельних ділянок площею 0,2500 га та площею 0,1478 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 2,8800 га, яка розташована на території Заячківської сільської ради, Христинівського району, Черкаської області, між сторонами розподілено в рівних частках 1/2 в той час як [PERSON] із заявою про прийняття не зверталась. Таким чином судом встановлено, що розподіл спадщини після смерті [PERSON] відбувся в супереч вимогам Закону. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, оскільки судом встановлено, що позивач та відповідач прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] у рівних частках, однак [PERSON] отримала частку без законних на те підстав, тому у даному випадку є необхідність визнати недійсним видані свідоцтва про право на спадщину за законом в частині набуття права власності [PERSON] та [PERSON] , а тому порушені права позивачів підлягають захисту шляхом визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання за кожним з позивачів права власності в порядку спадкування необхідно визнати за [PERSON] , спадкоємцем першої черги за законом право власності на 3/4 частки спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а саме на 3/4 частки земельної ділянки площею 2,8800 га, розташованої на території Заячківської сільської Ради, Христинівського району, Черкаської області належну спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:02:003:0078 , цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 3/4 частки земельної ділянки площею 0,2500 га розташованої за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0169 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 3/4 частки земельної ділянки площею 0,1478 га розташовану за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0178, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, право на 5/8 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . А за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/4 частки спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а саме на 1/4 частки земельної ділянки площею 2,8800 га,розташовану на території Заячківської сільської Ради, Христинівського району, Черкаської області належну спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:02:003:0078 , цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 1/4 частки земельної ділянки площею 0,2500 га розташовану за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0169 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та 1/4 частки земельної ділянки площею 0,1478 га розташовану за адресою [ADDRESS] належного спадкодавцю [PERSON] кадастровий номер 7124682000:01:001:0178, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, право на 3/8 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . У своїх заперечених щодо зустрічного позову представник позивача за первісним позовом покликалась на неправильний спосіб захисту шляхом пред`явлення зустрічного позову із зміненим предметом по суті нову позовну заяву з різною заявою та різним предметом. Суд відхиляє такі твердження і ззазначає, що згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим. Вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту. А відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі №209/3085/20, якщо особа звернулася до суду по захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, то виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до відповідного порушення, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту. . Судові витрати слід ззалишити за сторонами.

Outcome: partial