Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість за заявою-договором №002/14485187-SP від 17.02.2022 в розмірі 63427,13 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог зазначив, що 17.02.2022 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №1145649 про приєднання до публічної пропозиції «ТАСКОМБАНК» та отримав картку АТ «Таскомбанк». Підписавши заяву-договір відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява-договір разом з публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування та тарифами банку. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ «Таскомбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, утворилась заборгованість, яка становить 63427,13 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України, без повідомлення сторін, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Станом на 31.03.2026 відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Відповідно до конверту, який повернувся на адресу суду (а.с.64), адресат відсутній за вказаною адресою. Таким чином, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі. Оскільки, станом на 31.03.2026 відповідач відзиву не подав, за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.2022 між відповідачем [PERSON] та АТ «Таскомбанк» укладено заяву-договір №002/14485187-SP, шляхом приєднання до публічної пропозиції «ТАСКОМБАНК» та отримав картку АТ «Таскомбанк» (а.с. 6-9). Відповідно до п. 1.2.3. заяви-анкети №1145649, кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах встановлених договором. Позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення, згідно тарифів, які є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до тарифів та умов обслуговування картки «sportbank» та заяви-анкети №1145649, позичальнику надано грошові кошти в сумі 27000,00 грн., зі строком кредитування 12 місяців, з обовязком сплати процентної ставки за встановленим кредитним лімітом 0,22% (а.с. 11-32). АТ «ТАСКОМБАНК» виконало свої зобов`язання за Договором у повному обсязі перерахувавши кошти у спосіб зазначений в кредитному договорі. Як видно з розрахунку заборгованості (а.с.40-41) та виписок з особового рахунку (а.с. 42-47), відповідач, свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку із чим у останнього станом на 02.09.2025 виникла заборгованість в загальному розмірі 63427,13 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 27392,01 грн., заборгованість по процентам (в т.ч. прострочена) 36035,12 грн. На адресу відповідача надіслано повідомлення із вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором №002/14485187-SP від 17.02.2022 (а.с. 48), проте відповідач проігнорував зазначену вимогу та заборгованість до теперішнього часу не погашена, про що вказував позивач та не оспорено відповідачем, який відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення права грошової вимоги не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що допущені відповідачем порушення умов за кредитним договором, є істотними, у зв`язку із чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №002/14485187-SP від 17.02.2022 в розмірі 63427,13 грн. Крім того відповідно до положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 2422,40 гривні (а.с. 5).

Outcome: approved