Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач») про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у якому просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кватирою [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що [PERSON] ніколи фактично не проживав за зареєстрованим місцем проживанням, а саме за адресою: [ADDRESS] , у вказаній вище квартирі Відповідач, не бере жодної участі в утриманні квартири та в оплаті комунальних послуг, у зв`язку із чим Позивач змушена самостійно оплачувати комунальні послуги за житло. Позивачем у позові вказано, що з Відповідачем вона фактично не спілкується, їй не відоме його теперішнє місце проживання, у неї відсутні його контакти, особистих речей Відповідача в квартирі не має, перешкод в користуванні жилим приміщенням Відповідачу не створюються, у зв`язку із тим, що факт реєстрації Відповідача порушує право Позивача на вільне розпорядження і користування майном та спричиняє факт завищення розрахунку розміру комунальних послуг, Позивач звернулася до суду із даним позовом. Представник позивача, адвокат Гресько Василь Васильович, який діє в інтересах [PERSON] , подав клопотання про розгляд справи без участі Позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду повторно не з`явився, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Крім того, повідомлення Відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Оскільки Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позов до суду не подав, а Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, Суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до записів у паспорті серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , дата 02.12.1988 року. (а.с. 3-4). Як стверджує Позивач в позовній заяві, ордер на вселення в квартиру [ADDRESS] , був втрачений, у зв`язку із чим [PERSON] , звернулась до Департаменту інфраструктури житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради. Згідно відповіді Департаменту інфраструктури житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради №Ф/1235 від 26.08.2025 року, яка адресована [PERSON] , зазначається,що ордер на вселення в квартиру [ADDRESS] відсутній. (а.с. 7). Згідно архівного витягу з протоколу № 10 засідання виконавчого комітету Івано-Франківської міської Ради народних депутатів від 14 жовтня 1987 р., рішення №300 «Про розгляд житлових питань», Виконавчий комітет міської Ради народних депутатів вирішив: «… Розділ ІІІ. Надати квартири підприємствам згідно з пайовою участю в будівництві житла. … Розділ ІІІ.ІІІ. Працівникам заводу «Позитрон» в рахунок пайової участі в будівництві житла в будинку по [ADDRESS] …6. Двокімнатну № 58 пл. 28,71 кв.м. з кухнею інспектору цеху гр. Фіцик [PERSON] . Склад сім`ї 2 особи.» (а.с. 6). Згідно довідки №10982 від 07.08.2025 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 02.12.1988 року; [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 01.12.2004 року. У позовній заяві Позивачем вказано, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] ніколи фактично не проживав, у вказаній вище квартирі Відповідач, не бере жодної участі в утриманні квартири та в оплаті комунальних послуг, у зв`язку із чим Позивач змушена самостійно оплачувати комунальні послуги за житло, додатково [PERSON] зазначає, що з Відповідачем [PERSON] вона фактично не спілкується, їй не відоме його теперішнє місце проживання, у неї відсутні його контакти, особистих речей Відповідача в квартирі не має, перешкод в користуванні жилим приміщенням Відповідачу не створюються, у зв`язку із тим, що факт реєстрації Відповідача порушує право Позивача на вільне розпорядження і користування майном та спричиняє факт завищення розрахунку розміру комунальних послуг, Позивач звернулася до суду із даним позовом. Згідно частин 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Частиною 1 ст. 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно п.11 даної Постанови, на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт тощо). Відповідно до положень ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п`яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину. Із змісту позовної заяви вбачається, що, [PERSON] , [INFO] , отримала у користування квартиру [ADDRESS] , що підтверджується архівним витягом № Ф-3/06-07 з протоколу № 10 засідання виконавчого комітету Івано-Франківської міської Ради народних депутатів від 14 жовтня 1987 р., у квартирі за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] ніколи фактично не проживав, у вказаній вище квартирі Відповідач, не бере жодної участі в утриманні квартири та в оплаті комунальних послуг, у зв`язку із чим Позивач змушена самостійно оплачувати комунальні послуги за житло, додатково [PERSON] зазначає, що з Відповідачем [PERSON] вона фактично не спілкується, їй не відоме його теперішнє місце проживання, у неї відсутні його контакти, особистих речей Відповідача в квартирі не має, перешкод в користуванні жилим приміщенням Відповідачу не створюються, у зв`язку із тим, що факт реєстрації Відповідача порушує право Позивача на вільне розпорядження і користування майном та спричиняє факт завищення розрахунку розміру комунальних послуг, Позивач звернулася до суду із даним позовом. Як зазначає Позивач в позовній заяві, реєстрація Відповідача у вказаній квартирі, порушує права Позивача на вільне розпорядження і користування майном, оскільки Відповідач, будучи зареєстрованим в даній квартирі спричиняє факт завищення розрахунку розміру комунальних послуг. Згідно положень статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази, які спростовували вказану обставину, в матеріалах справи відсутні. При цьому, зі змісту чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, вбачається, що оскільки інше не встановлено чинними законами, договором, заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сім`ї права користування помешканням. Підставою заявлених позовних вимог Позивачем зазначено те, що Відповідач фактично не проживає у вказаній квартирі протягом тривалого часу. У зв`язку із тим, що факт реєстрації Відповідача порушує право Позивача на вільне розпорядження і користування майном та спричиняє факт завищення розрахунку розміру комунальних послуг, Позивач звернулася до суду із даним позовом. З позовної заяви вбачається, що Відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] - понад один рік. Докази, які спростовували вказану обставину, в матеріалах справи відсутні. Отже, враховуючи те, що Відповідач не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , понад 6 місяців, не несе витрат по утриманню житла, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Докази, які спростовували вказану обставину, в матеріалах справи відсутні. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 про Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад та відповідно до ч.2 п.50 рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується) є підставою для зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved