Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

30 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові Кредити» (далі - ТОВ «ФК «Нові Кредити» через свого представника Колеснікову І.О. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 65 072,52 грн, в якому послалося на таке. 17 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Нові Кредити» та [PERSON] в електронній формі, а саме за допомогою веб-сайту кредитодавця (https://novikredyty.com.ua) шляхом ідентифікації споживача одноразовим ідентифікатором VF5286 та надалі безготівкового перерахунку на номер особистого електронного платіжного засобу споживача кредитних коштів № [NUMBER] , було укладено Договір про споживчий кредит № 00-714825, за умовами якого Товариство надало позичальниці грошові кошти в сумі 9 500,00 грн строком на 395 днів (основний період та другий період), а остання зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також разовий платіж (за наявності) послуги кредитодавця, пов`язані з видачею кредиту, відповідно до умов Договору, додатків до нього та внутрішніх правил про надання грошових коштів в позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Нові Кредити». Загальна сума кредиту складається з сум кредиту (траншів за їх наявності), отриманих протягом всього строку дії Договору. Під час користування коштами в основний період з 17 листопада 2023 року по 17 грудня 2023 року (30 днів) позичальник сплачує відсотки у розмірі 2,5% в день. Другий період починає свій перебіг (у разі наявності заборгованості за основним періодом) з 18 грудня 2023 року по 17 грудня 2024 року включно (365 днів) та під час дії період позичальник сплачує Товариству проценти у розмірі 2,49% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за умовами Договору виконав у повному обсязі та надав відповідачці у користування грошові кошти, натомість відповідачка взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків не виконала, грошові кошти у визначені Договором строки не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30 грудня 2025 року становить 65 072,52 грн, з яких: 9 497,00 грн - по кредиту; 55 575,52 грн - по процентам за користування кредитом. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за Договором про споживчий кредит № 00-714825 від 17 листопада 2023 року у сумі 65 072,52 грн, а також понесені судові витрати у розмірі сплаченого позивачем судового збору на суму 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу у сумі 10 000,00 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 грудня 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Відповідно до ухвали судді від 08 січня 2026 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачці роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву; витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про те, чи емітована платіжна карта - маска карти [NUMBER] на ім`я відповідачки [PERSON] , з наданням Виписки з карткового рахунку про рух грошових коштів, відкритого до платіжної картки [NUMBER] за період з 17 листопада 2023 року по 18 листопада 2023 року. 06 лютого 2026 року на виконання ухвали суду надійшла витребувана інформація (вх. № 875/26Вх 06.02.2026). За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Відповідачка належним чином повідомлялася про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення було повернуто до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою». У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил. За змістом п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21). Відповідачка клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17 листопада 2023 року [PERSON] звернулася до ТОВ «ФК «Нові Кредити» з Заявкою на отримання Споживчого кредиту № 00-714825 від 17 листопада 2023 року, яку підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором VF5286. Цього ж дня [PERSON] ознайомилася та підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA3427 Паспорт споживчого кредиту до Договору про споживчий кредит № 00-7148258 від 17 листопада 2023 року (Інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту), який зберігає чинність та є актуальним до 17 грудня 2024 року. 17 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Нові Кредити»» та [PERSON] за допомогою вебсайту кредитодавця (https://novikredyty.com.ua) укладено Договір про споживчий кредит № 00-7148258 (далі - Договір), в електронному вигляді, шляхом ідентифікації споживача та підписання договору одноразовим ідентифікатором VF5286. За умовами Договору кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту 9 500,00 грн на загальний строк 395 календарних днів, що включає в себе Основний період та Другий період. Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, а також разовий платіж (за наявності) за послуги кредитодавця, пов`язані з видачею кредиту, відповідно до умов цього Договору, додатків до нього та Внутрішніх правил про надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Нові Кредити» (п.2.1. Договору). Згідно з п. 3.5.7. Договору, кредит видається в національній грошовій одиниці України - гривні, в безготівковій формі шляхом переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] , наданої позичальником під час оформлення заявки. Загальна сума кредиту за цим Договором складається з сум кредиту (Траншів за їх наявності) отриманих протягом всього строку дії Договору (п.4.4. Договору). Відповідно до п. 4.5. Договору позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним Траншем (за результатами здійснення першої Авторизованої операції) та до останнього дня користування кредитом включно. Згідно з п. 4.6.1. Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику (здійснення першого та наступних Траншів) та до закінчення строку кредитування в межах дії Основного періоду та Другого періоду. Нарахування процентів розраховуються від суми Кредиту, яка залишається у користуванні позичальника. Згідно з п. 4.6.2. Договору, Основний період починає свій перебіг з дати надання/видачі кредиту 17» листопада 2023 року та діє до 17» грудня 2023 року включно, cтроком на 30 календарних днів. Під час користування кредитом в основний період позичальник сплачує процентну ставку в розмірі 2,50 % в день. Згідно з п. 4.6.3. Договору, Другий період починає свій перебіг (у разі наявності заборгованості за Основним періодом) з 18» грудня 2023 року та діє до дати повернення кредиту 17 грудня 2024 року включно, cтроком на 365 календарних днів. Під час користування кредитом в другий період Позичальник сплачує процентну ставку в розмірі 2,49 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка кредиту розрахована з дати видачі кредиту до дати повернення кредиту та складає 810,14 % (п.4.8. Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту розрахована, згідно з методикою Національного банку України та на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає 103303,25 грн та включає в себе суму кредиту та проценти за користування Кредитом (п.4.9. Договору). Згідно з п.4.12. Договору, загальна вартість кредиту становить 103 303,25 грн, в тому числі сума кредиту 9 500,00 грн; сума процентів за кредитом у розмірі згідно з п. 4.6.2. - п.4.6.3. Договору за весь строк кредитування по цьому Договору 93 703,25 грн - разовий платіж за видачу кредиту 100,00 грн. За прострочення оплати кожного з платежів, що передбачені Договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми кожного з прострочених платежів, але не більше 15 відсотків суми простроченого платежу (п.8.3. Договору). Згідно з п. 8.4. Договору, сукупна сума неустойки (пені та штрафів), нарахована за порушення зобов`язань позичальником за цим Договором не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за цим Договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до п. 8.5. Договору, у разі, якщо позичальник прострочив виконання грошового зобов`язання (не повернув загальну вартість кредиту) у строк визначений у п. 2.1. Договору, то він на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму кредиту, проценти за користування ним з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % в день від суми залишку по основному боргу за весь час прострочення в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Товариство виконано своє зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти, про що свідчить Виписка за договором № б/н від 17 листопада 2023-18 листопада 2023 про успішне зарахування коштів у сумі 9 500,00 грн 17 листопада 2023 року на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , емітовану у АТ КБ «ПриватБанк». Частинами 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Враховуючи викладені обставини, суд дійшов до переконання, що Договір про споживчий кредит № 00-714825 від 17 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Нові Кредити» та [PERSON] , укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього Договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Положенням ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. ТОВ «ФК «Нові Кредити» виконало зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 00-714825 від 17 листопада 2023 року та надало у розпорядження [PERSON] грошові кошти у розмірі 9 500,00 грн, в той же час відповідачка, яка взяла на себе обов`язок повернення кредиту та відсотків у строк до 17 грудня 2024 року, умови Договору щодо своєчасного повернення кредиту не виконала, та допустила виникнення заборгованості. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит № 00-714825 від 17 листопада 2023 року, заборгованість [PERSON] станом на 15 липня 2025 року становить 65 072,52 грн, з яких: 9 497,00 грн - по кредиту; 55 575,52 грн - по процентам за користування кредитом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За такого, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором про споживчий кредит № 00-714825 від 17 листопада 2023 року у заявленому розмірі. Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення у заявленому розмірі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову, у сумі 2 422,40 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, позивачем про очікуваний розмір судових витрат у розмірі 10 000,00 грн було зазначено у позовній заяві На день розгляду справи доказів на підтвердження понесення таких позивачем не надано. За такого, судом не вирішується питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, що не позбавляє права позивача на звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі. На підставі наведеного та

Outcome: approved