Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

30.01.2026 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що28 грудня 1983 року вона була вперше прийнята на роботу. З цього приводу заявнику була виписана трудова книжка серії [NUMBER] . Трудова книжка заповнена працівником управління культури Івано-Франківського обвиконкому. Заповнення титульного листа трудової книжки проведено на російській мові. Заявник вказує, що через незнання чи допущення орфографічної помилки її ім`я зазначено як [PERSON] , а не [PERSON] , як передбачено записами в інших документах, зокрема, паспорті. На даний час виникла необхідність у підтвердженні трудового стажу в зв`язку з виходом на пенсію заявника. Рішенням ГУПФУ у Донецькій області від 16.01.2026 року № 092250009200 [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії, в тому числі, через неправильного напису її імені на титульній сторінці трудової книжки. Заявник стверджує, що провести виправлення у трудовій книжці не представляється можливим, так як відповідно до довідки управління культури, національностей та релігії від 03.11.2025 року № 08/01-012 у Івано-Франківській обласній державній адміністрації відсутні накази про її призначення та звільнення з посади. Саме тому заявник вимушена звертатися до суду з цього приводу. Вимоги заявника стверджуються вище названою довідкою начальника даного управління про те, що вона дійсно з 27.12.1983 по 28.09.1992 року працювала на посаді друкарки управління культури облвиконкому, записами в її паспорті, даними свідоцтва про укладення шлюбу, Довідкою № 07/01-012 від 17.10.2025 року про нараховану заробітну плату за час роботи заявника з 1983 по 1992 роки, трудовою книжкою, де зазначено заявника ім`я, яке не відповідає зазначеному у паспорті. Ухвалою судді від 03.02.2026 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги заяви підтримали повністю, посилаючись на викладені в ній обставини, просять встановити юридичний факт, що трудова книжка серії [NUMBER] належить заявнику - [PERSON] . Представник заінтересованої особи Головного Управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області подав до суду письмове пояснення, в якому підтверджує обставини викладені у заяві про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа та вважає, що встановлення юридичного факту згідно заяви [PERSON] , про належність їй правовстановлюючого документу - трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 27 грудня 1983 року, повинно здійснюватись з дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства щодо встановлення юридичних фактів, та на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх матеріалів справи. А також, просить розгляд справи проводити без участі представника Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області. Вислухавши сторону заявника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню повністю з нижче наведених підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , народилася [INFO] в місті Гадяч Полтавської області, зареєстрована за адресою [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , що підтверджується копією її паспорта [NUMBER] виданого 22.06.1998 року Тисменицьким РВ УМВС України в Івано-Франківській області (а.с.2) та копією свідоцтва ро народження серії [NUMBER] від 06.03.2026 року. Із долученої до матеріалів справи копії трудової книжки серії [NUMBER] виданої 27.12.1983 року вбачається, що трудова книжка заповнена на ім`я [PERSON] , [INFO] , професія машиністка (а.с.3). Далі запис у цій же трудовій книжці здійснено українською мовою на ім`я [PERSON] [INFO] , професія друкарка. Записи у трудовій книжці узгоджуються із копією довідки № 23 від 10.10.2025 року Приватного Івано-Франківського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Івано-Франківськтурист». Копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 10.06.1999 року доводиться той факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 10.06.1995 року, після чого прізвище дружини було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі долученої копії довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №07/01-012 від 17.10.2025 року, виданої [PERSON] вбачається, що вона отримувала заробітну плату в період з грудня 1983 року по вересень 1992 року (а.с.4). Згідно копії довідки виданої управлінням культури, національностей та релігій Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 08/01-012 від 03.11.2025 року стверджується, що [PERSON] дійсно працювала на посаді друкарки управління культури облвиконкому з 27.12.1983 по 28.09.1992. Накази про призначення на посаду та звільнення з посади [PERSON] відсутні. За змістом копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.01.2026 року № 092250009200 [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 32 роки. До страхового стажу згідно трудової книжки не зараховано всі періоди, оскільки порушено порядок ведення документу при оформленні титульної сторінки, зокрема, пунктів 2.10. та 2.11 відповідно, «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 в установах № 162: - ім`я на титульній сторінці книжки [PERSON] (рос.) не співпадає з ім`ям [PERSON] (рос.), згідно паспорту громадянина України; - відомості про власника трудової книжки не завірено печаткою підприємства, яке здійснило відкриття документу; Страховий стаж враховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.01.2003. За наданими документами [PERSON] , матиме право на пенсію за віком, відповідно до частини 2 статті 26 Закону № 1058, після досягнення віку 63 роки з 05.11.2028 (а.с.5). За змістом ст.293, ст.315 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»: при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу є зарахування заявнику періоду трудової діяльності з 27.12.1983 по 28.09.1992 до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком. Отже, оцінивши докази при всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає заявлені вимоги підставними, а надані на розгляд суду докази достатніми для встановлення відповідного юридичного факту.

Outcome: approved