Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-06 00:00:00

Представник позивача ТОВ "Енера Вінниця" - Обертюх Т.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, мотивуючи позовну заяву тим, що товариство здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії, починаючи з 01.01.2019 року. На виконання вимог Закону, позивачем розміщено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Об`єк боржника, на який здійснюється постачання електричної енергії знаходиться за адресою : [ADDRESS] .З 01 січня 2019 року початок постачання згідно заяви-приєднання (додаток № 1 до договору). Відповідно до рахунків, довідки про споживача та сальдових оборотів за період з 01 лютого 2025 по 31 січня 2026 боржник заборгував за спожиту електричну енергію 12040,48 грн. Оплата за цим договором здійснюється споживачем один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії. Оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем протягом 10 робочих днів від дати отримання рахунку, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Станом на момент подання даної заяви до суду згідно переданих АТ «Вінницяобленерго» сертифікованих даних приладу комерційного обліку останні передані згідно регламенту показники по обсягам спожитої відповідачем електроенергії становлять 8557 день/7188ніч кВт год споживач відключений 29 жовтня 2025. Боржник заборгованість не погасив, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом з метою захисту свого порушеного права. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 02 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Станом на 07 квітня 2026 року відзив на позов від відповідача до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ТОВ «Енера Вінниця» надає відповідачу послуги з електропостачання, здійснюючи господарську діяльність, починаючи з 01.01.2019 року (а.с. 7-11). Пунктом 13ЗУ «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 визначено, що електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, упродовж п`яти років з 1 січня 2019 року, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території. За змістом Закону, універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України (п. 93 ч. 1 ст. 1 Закону). Згідно із ч. 4 ст. 63 Закону, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Абзацом 5 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Отже, на виконання вимог вказаного вище Закону, позивачем розміщено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (а.с. 11-15). Також судом досліджена комерційна пропозиція № 2.1.1.2, яка розповсюджується лише на побутових споживачів, та є додатком 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а. с. 12-13). Таким чином, судом встановлено, що письмовий договір на постачання електроенергії до житлового приміщення відповідача між сторонами не укладався. Разом з тим, здійснивши фактичне споживання електричної енергії, відповідач [PERSON] приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком № [NUMBER] . Об`єкт відповідача до якого здійснюється постачання електричної енергії, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону, споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з умовами п. 2.1. укладеного договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії (п. 2.2. договору). Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору (п. 5.1. договору). Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом і ПРРЕЕ. Сторони домовились, про те, що ціна на електричну енергію, сформована постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію (п. 5.5. договору). Умови договору щодо ціни, викладені у розділі «Ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії» та вище зазначеній комерційній пропозиції. Постачальник застосовував тарифи на електроенергію, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 483 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язківна учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів упроцесі функціонування ринку електричної енергії» . Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п. 5.8. договору). Згідно з розрахунком, виконаного позивачем, у відповідача [PERSON] обліковується заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 12040,48 грн за період з 01 лютого 2025 по 31 січня 2026 року (а.с.20). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між ТОВ «Енера Вінниця» і [PERSON] , оскільки відповідач належним чином не сплачував за спожиту електричну енергію, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Енера Вінниця» заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 12040,48 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved