Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», в особі директора М.Ткаченко, звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 20812.91 грн, 2422,40 грн судового збору та 13000,00 грн витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.12.2020 між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено договір № 463354, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 12500, 00 грн строком на 365 днів, з кінцевим строком повернення 29.12.2021 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 30 червня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 463354. У свою чергу, 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 463354. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 463354. Позивач стверджує, що загальний розмір заборгованості відповідача за спірним кредитним договором станом на день формування позовної заяви становить 20812.91 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 11818.94 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8593.40 грн.; інфляційні збитки - 345.20 грн.; нараховані 3% річних - 55.37 грн. Ухвалою судді від 29.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторони про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, не заявлено жодних клопотань. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі представника, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 29.12.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 463354, який підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т818. За умовами договору відповідачу надано кредит у розмірі 12500,00 грн строком на 365 днів, з кінцевим терміном повернення 29.12.2021 року. Зазначено, що детальні терміни повернення кредиту визначені в графіку платежів (п. 1.3 та 1.4 договору) Пунктом 1.5 договору передбачено, що тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за перший день користування кредитом становить 25% в день (9125% річних), а за всі наступні дні (починаючи з другого дня) ставка становить 85% річних. Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 10000,00 грн за реквізитами банківської карти [NUMBER] , реквізити якої зазначені відповідачем в особистому кабінеті; та в розмірі 2500,00 грн на користь кредитодавця з метою виконання зобов`язань відповідача з оплати процентів за перший день користування кредитом. У пункті 1.8 договору вказано, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 18919,42 грн. Позичальником [PERSON] підписано графік платежів до договору про надання споживчого кредиту №463354 від 29.12.2020 року (додаток №1) та паспорт споживчого кредиту. ТОВ «Слон Кредит» виконало свої зобов`язання за кредитним договором надавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, що підтверджується довідкою сервісу онлайн платежів iPay.ua № 2646_251110101552 від 10 листопада 2025 року. 30.06.2021 було укладено договір № 30-06/2021 відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 463354. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 463354. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 463354 Відповідно до наданого позивачем розрахунку слідує, що сума заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №463354 від 29.12.2020 року станом на 25.11.2025 року становить 20812.91 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 11818.94 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8593.40 грн.; інфляційні збитки - 345.20 грн.; нараховані 3% річних - 55.37 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. У відповідності до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджений факт відступлення права вимоги грошової вимоги ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке в свою чергу відступило право вимоги на користь ТОВ «Коллект Центр» до боржника [PERSON] . Таким чином, [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за договором перед новим кредитором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами. ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання за вищевказаним договором виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, а [PERSON] в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов`язувалався повернути кредит, проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. З матеріалів справи вбачається, що станом 25.11.2025 року заборгованість за кредитним договором становить 20812.91 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 11818.94 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8593.40 грн.; інфляційні збитки - 345.20 грн.; нараховані 3% річних -55.37 грн. Встановленим є порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення боргу. А також, відсутня будь-яка інформація щодо оскарження позичальником кредитного договору, чи окремих його умов. Суд вважає правомірною вимогу про стягнення заборгованості по основній сумі кредиту, відсоткам, а також суд погоджується з нарахуванням 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України, здійснених за період з 29.12.2021 по 23.02.2022, тобто до введення в Україні воєнного стану. За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором № 463354 про надання споживчого кредиту від 29.12.2021 року, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Позивач ставить вимогу про стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 13000, 00 грн., суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги від №01-07/2024 від 01 липня 2024 року. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду наступні документи: прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявка на надання юридичної допомоги №3267 від 01.10.2025р. та витяг з акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025р. (детальний опис робіт). Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 01 серпня 2019 року по справі № 915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved