Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

До Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] звернувся представник ТОВ «Укр кредит фінанс» та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1542-7491 від 19.04.2025 у розмірі 85432,00 грн, судові витрати у справі. У позовній заяві представник позивача зазначив, що 19.04.2025 між ТОВ «Укр кредит фінанс», Код ЄДРПОУ: 38548598 і [PERSON] , рнокпп - [NUMBER] за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1542-7491. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Укр кредит фінанс» взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 29500,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період 14 днів; знижена відсоткова ставка 0,90 % в день; стандартна відсоткова ставка 1,00 % в день. Зауважив, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 21.10.2025 становить 85432,00 грн, що складається із заборгованості за кредитом 29500,00 грн, простроченої заборгованість за нарахованими процентами 41772,00 грн, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК 14160,00 грн. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 55) Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи чи відзиву на позов не надав. Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися. Ухвалою суду від 30.03.2026 вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Надавши оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та наявним у справі доказам, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується доказами, поданими стороною позивача, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» є фінансовою установою, що здійснює діяльність з інших видів кредитування, отримало Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ІК №116 від 01.08.2013, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с.47). 19.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» та [PERSON] був укладений договір № 1542-7491 про відкриття кредитної лінії продукту «MaxiKasa». Договір був укладений сторонами у вигляді електронного документа у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію» (п. 3.1 цього договору). Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А6756 для підписання кредитного договору № 1542-7491 від 19.04.2025, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів (п. 12 договору). Крім цього, у п. 13 вказаного договору вказано номер картки [PERSON] - [NUMBER] . Відповідно до умов п. 4.1 кредитного договору, позивач відкрив відповідачу кредитну лінію шляхом надання грошових коштів в сумі 29500,00 грн, базовий період користування кредитом 14 календарних днів (п. 4.4), строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (п. 4.10). Комісія за видачу кредиту становить 20,00 % від суми виданого кредиту (п. 4.7), відсоткова ставка стандартна 1,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою процентною ставкою (п. 4.6). Сторонами погоджено орієнтовну вартість кредиту 114014,15 грн, що включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту, проценти за користування кредитом та комісійну винагороду, яка стягується з позичальника на користь третьої особи, що надає платіжні послуги під час здійснення платежів за договором через вебсайт кредитодавця або через особистий кабінет. Реальна процентна ставка на дату укладення договору 6024,98 % (п. 4.11 - 4.12). Згідно з листом ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім", [PERSON] за кредитним договором № 1542-7491 від 19.04.2025 за допомогою платіжної системи EasyPay 19.04.2025 було перераховано на карту [NUMBER] грошові кошти у розмірі - 29500,00 грн, платіж № 1593068546 (а.с. 33-39). Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] виникли кредитні правовідносини на підставі укладення договору № 1542-7491 про відкриття кредитної лінії продукту «MaxiKasa» від 19.04.2025 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 29500,00 грн. Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (ст. 638 ЦК України). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості станом на 21.10.2025, заборгованість [PERSON] . перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за кредитним договором № 1542-7491 від 19.04.2025 становить 85 432,00 грн. Ця сума складається з основного боргу 29500,00 грн, залишку відсотків 41772,00 грн та залишку відсотків за ст. 625 ЦК України 14160,00 (а.с. 41-43). Отже, як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем було нараховано відсотки за ст. 625 ЦК України у загальному розмірі 14750,00 грн. Водночас, відповідно до п.18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованої на підставі ст. 625 ЦК України. При цьому, враховуючи, що відповідачем було здійснено погашення заборгованості за наданим кредитом у загальному розмірі 17670,50 грн, з яких 590,00 грн позивачем було зараховано на погашення заборгованості нарахованих відсотків за ст. 625 ЦК України, а тому вказана сума підлягає вирахуванню із загальної суми боргу. Таким чином, розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача становить 70682,00 грн (29500,00+41772,00)-590,00. Враховуючи викладене, оскільки відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача частково. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з приписів ст.141 ЦПК України, згідно з якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, згідно з випискою про зарахування судового збору № 8826 від 03.12.2025, які зараховані до спеціального фонду державного бюджету України згідно з випискою. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на 82,7 %, то на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПКУкраїни підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 2003,30 грн (2422,40 грн х 82,7 %/ 100). На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial