Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

01 серпня 2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №22030000099260 від 06 грудня 2018 року в розмірі 10 482,17 грн., судових витрат зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. На обґрунтування позову зазначив, що 06 грудня 2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22030000099260, відповідно до якого Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит, а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з Рахунку, платежі з Рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий в Банку. Позивач зазначив, що відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст.526 та ст. 527 ЦК України. 28 березня 2024 року згідно умов Договору факторингу № 28/03/24, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 22030000099260 від 06 грудня 2018 року на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто право вимоги до Відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 10 482 грн. 17 коп., із яких: заборгованість по тілу кредиту 5 081 грн. 27 коп.; заборгованість по відсотках 1 728 грн. 90 коп.; заборгованість по комісії 3 672 грн. 00 коп. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «Цикл Фінанс». Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» свого представника у судове засідання не направив, згідно матеріалів справи позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] не повідомила причини неявки, не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи до суду. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06 грудня 2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22030000099260 відповідно до умов якого банк здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку Клієнта, відкритого в Банку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, шляхом встановлення ліміту Кредитної лінії у вигляді відкличної відновлюваної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів Клієнта на Рахунку. Згідно п. 1.2 1.2.3 договору, кредитне обслуговування Рахунку здійснюється на наступних умовах: ліміт Кредитної лінії на дату укладання цього Договору становить - 6 800 грн.; строк дії Кредитного ліміту - 12 місяців з дати встановлення Кредитного ліміту. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за Кредитом: 0.001% річних; на прострочену заборгованість за Кредитом: 56,00 % річних. На підтвердження факту використання кредитних коштів позичальником банком надано до суду виписку по особовому рахунку [PERSON] за період з 06 грудня 2018 року по 27 березня 2024 року. 28 березня 2024 року між ТОВ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 28/03/24, за яким первісний кредитор ТОВ «Банк Кредит Дніпро» передав ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників. За п. 6.2.2. договору факторингу, права вимоги переходить до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання акту приймання-передачі прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовної заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до додатку 3 до даного договору в день підписання договору та набрання ним чинності. Копією платіжної інструкції від 28 березня 2024 року № 6041 підтверджено оплату коштів згідно договору факторингу. Акт приймання-передачі прав вимоги за договором факторингу між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» підписано сторонами 28 березня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 22030000099260 від 06 грудня 2018 року у розмірі 10 482 грн. 17 коп., із яких: заборгованість по тілу кредиту 5 081 грн. 27 коп.; заборгованість по відсотках 1 728 грн. 90 коп.; заборгованість по комісії 3 672 грн. 00 коп. Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст.611 ЦК України). У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів порушила, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість на суму 10 482 грн. 17 коп., із яких: заборгованість по тілу кредиту 5 081 грн. 27 коп.; заборгованість по відсотках 1 728 грн. 90 коп.; заборгованість по комісії 3 672 грн. 00 коп. Правомірність переходу прав вимоги до позивача відповідачем не оспорювалася. Представником позивача на адресу відповідача за вих. № 3419505140-АВ від 20.03.2025 направлялася досудова вимога щодо погашення заборгованості за кредитом. Враховуючи те, що відповідачка належним чином не виконує обов`язки за договором, не надала суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості та її розміру, не надала суду доказів, що прострочення виконання грошового зобов`язання сталося не з її вини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у загальному розмірі 10 482 грн. 17 коп., із яких: заборгованість по тілу кредиту 5 081 грн. 27 коп.; заборгованість по відсотках 1 728 грн. 90 коп.; заборгованість по комісії 3 672 грн. 00 коп. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що 2 січня 2025 року між адвокатом Кеню Денисом Васильовичем та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір про надання правової допомоги № 43453613, а також 21 липня 2025 року сторонами підписано додаткову угоду № 22030000099260 до договору про надання правової допомоги № 43453613 від 2 січня 2025 року. Відповідно до акту № 22030000099260 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 21 липня 2025 року та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кеню Д.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості адвокатом надана позивачу правнича (правова) допомога в загальному розмірі на суму 5 000 грн., зокрема: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Цикл Фінанс»; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач; формування додатків до позовної заяви (письмові докази). Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги № 43453613 від 2 січня 2025 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога полягала в оплаті послуг адвоката за надання правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Цикл Фінанс», складанні позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач, формуванні додатків до позовної заяви (письмові докази). Суд, на підставі поданих позивачем доказів та враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відсутність заперечень відповідача, приходить до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 5 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені в повному обсязі, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved