Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, старший державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гаршина Вікторія Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.09.2025 року на її грошові кошти в розмірі близько 4 тис грн, що містяться на відкритих рахунках у банку було накладено арешт. Зателефонувавши до установи банку їй було повідомлено, що на кошти накладено було арешт згідно постанови державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). З метою з`ясуванням причин та підстав накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 08.10.2025 року вона звернулась до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження дізналась, що 21.01.2022 року старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гаршиною В.М. відкрито виконавче провадження № 68347082. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2022 року виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 18712 від 20.12.2021 року приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни про стягнення з мене на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 3286,30 грн. Звертає увагу суду, що жодних копій постанов про відкриття виконавчого провадження та інших постанов і документів виконавчого провадження у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження», раніше не отримувала. Ознайомившись з виконавчим написом приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни № 18712 від 20.12.2021 року дізналась, що мною не виплачені в строк грошові кошти у розмірі 3286,30 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі Договору факторингу № PB-2021-26/10 від 26.10.2021 року згідно з яким відступлено право вимоги за кредитним договором SAMDNWFC00003372937 від 03.04.2014 року, укладеного між нею та АТ КБ «ПриватБанк». Звертає увагу суду, що жодних письмових повідомлень, які містить інформацію про відступлення права вимоги, суму платежу та назву фактора, якому належить платіж не отримувала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 03 листопада 2025 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач та треті особи, у встановлений судом строк, клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву не надіслали. 18.11.2025 третя особа старший державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гаршина Вікторія Миколаївна надіслала копії матеріалів виконавчого провадження ВП №68347082 з виконання виконавчого напису №18712 вчиненого 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі № 18712, яким запропоновано стягнути з [PERSON] за кредитним договором № SAMDNWFC00003372937 від 03.04.2014 за період з 25.10.2021 по 20.12.2021 включно грошові кошти на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» суму у розмірі 3 286,30 грн. 25.01.2022 старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гаршиною В.М. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. №18712 від 20.12.2021, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68347082. Відповідно до постанови ВП №68347082 від 25.01.2022, з боржника, яким є [PERSON] підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» заборгованість у розмірі 3 286,30 грн. 25.01.2022 старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гаршиною В.М. в рамках виконавчого провадження ВП №68347082 було винесено постанову про арешт коштів боржника. ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідачем не подано, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження суми заборгованості за договором SAMDNWFC00003372937 від 03.04.2014 та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № SAMDNWFC00003372937 від 03.04.2014. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Також 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Також ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» залишено без задоволення. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін. Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак з копії договору, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що кредитний договір, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально. Отже, на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved