Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

18 серпня 2025 року директор ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» М. Хлопкова звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №124729142 від 16 березня 2023 року у розмірі 56297,07 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 березня 2023 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №124729142 на суму 11700 грн. Згідно умов кредитного договору первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 11700 грн на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28 листопада 2018 року ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. Первісний кредитор та ТзОВ "Таліон плюс" на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 227 від 02 травня 2023 року, за яким від первісного кредитора до ТзОВ "Таліон плюс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 10 жовтня 2024 року між ТзОВ "Таліон плюс" та ТзОВ "ФК "Онлайн фінанс" укладено договір факторингу № 10/1024-01. ТзОВ "Таліон плюс" та ТзОВ "ФК "Онлайн фінанс" на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 2 від 10 жовтня 2024 року, за яким від ТзОВ "Таліон плюс" до ТзОВ "ФК "Онлайн фінанс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 04 червня 2025 року ТзОВ "ФК "Онлайн фінанс" та позивачем укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 56297,09 грн. ТзОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем на момент подання позовної заяви становить 56297,09 грн., яка складається з 11700 грн - заборгованість по тілу кредиту, 44597,09 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області від 15 вересня 2025 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі на підставі ч.5 ст. 279 ЦПК України. Ухвалою від 03 лютого 2026 року суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів. У позовній заяві представник позивача Хлопкова М.В. просить провести розгляд справи за відсутності позивача на підставі наявних у справі доказів. Відповідач відзиву на позов не подала, хоча належно повідомлялась судом про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Суд встановив, 16 березня 2023 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений договір кредитної лінії №124729142 (далі - кредитний договір), підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV7SX67 (далі - кредитний договір). Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Відповідно до п.2.1 кредитного договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 11700 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Згідно з п.2.3 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 11700 грн. одразу після укладення Договору, орієнтовна дата повернення якого 31 березня 2023 року. Пунктом 8.1 кредитного договору передбачений обов`язок позичальника сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Відповідно до п.3.1 кредитного договору, строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. В п.3.2 кредитного договору сторони погодили, що встановлений в п.3.1 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в реміналах самообслуговування партнерів кредитодавця автивовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 3176 грн 55 коп (п.3.3 кредитного договору). Відповідно до п.5.1 кредитного договору, кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки № [NUMBER] , що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Переказ ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" 16 березня 2023 року коштів в сумі 11700 грн. на платіжну картку відповідача № 5168-75ХХ-ХХХХ-0860 згідно договору № 124729142 від 16 березня 2023 року підтверджується платіжним дорученням №7bfa844b-a462-4b51-b81f-9a5a7dac8d86 від 16 березня 2023 року, та випискою за договором № б/н за період з 16 березня 2023 року до 21 березня 2023 року, наданою АТ КБ "ПриватБанк". 28 листопада 2018 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТзОВ "Таліон плюс" набуло право вимоги, серед інших, до відповідача за кредитним договором № 124729142 від 16 березня 2023 року, що підтверджується договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, додатковою угодою № 19 від 28 листопада 2019 року, додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року, додатковою угодою №27 від 31 грудня 2021 року, додатковою угодою № 31 від 31 грудня 2022 року, додатковою угодою № 32 від 31 грудня 2023 року, реєстром прав вимоги № 269 від 30 січня 2024 року, актом звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2024 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 269 від 30 січня 2024 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги №227 від 02 травня 2023 року. 10 жовтня 2024 року ТзОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та ТзОВ "Таліон плюс" уклали договір факторингу № 10/1024-01, за умовами якого ТзОВ "ФК "Онлайн фінанс" набуло права вимоги до, зокрема до відповідача за кредитним договором № 124729142 від 16 березня 2023 року 04 червня 2025 року ТзОВ "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та ТзОВ "Юніт капітал" уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого позивач набув права вимоги до, серед інших, до відповідача за кредитним договором № 124729142 від 16 березня 2023 року на загальну суму заборгованості 56297,09 грн, що підтверджується договором факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, реєстром боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, платіжними інструкціями № 479 від 19 червня 2025 року, № 468 від 10 червня 2025 року, № 483 від 25 червня 2025 року, №7524 від 16 жовтня 2024 року про часткову оплату за відступлення прав вимог згідно договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року. За розрахунком позивача та згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 124729142 від 16 березня 2023 року заборгованість відповідача за спірним кредитним договором становить 56297,09 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 11700 грн., заборгованості за процентами в сумі 44597,09 грн. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Наявні у справі докази підтверджують укладення між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] 16 березня 2023 року договору кредитної лінії № 124729142 та отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 11700 грн. Докази належного виконання відповідачем обов`язку щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Перехід права вимоги за спірним кредитним договором від первісного кредитора до позивача підтверджується наявними у справі доказами. Договори факторингу, які підтверджують перехід права вимоги у спірних правовідносинах до позивача, у встановленому порядку недійсними не визнані, презумпція їх правомірності не спростована, а отже, позивач належним чином набув право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Щодо розміру процентів за користування кредитними коштами, які підлягають стягненню з відповідача, суд зазначає таке. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наведене спонукає до висновку, що протягом дії договірних відносин розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, зробленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21), стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст.213 цього Кодексу. Згідно із ч.8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 16 березня 2023 року сума кредиту зазначена 11700 грн, строк кредиту - 15 днів. У довідці щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційні системі ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" сума кредиту вказана 11700 грн, строк кредитування 15 днів, процентна ставка - 2,10 % в день. При цьому, довідка не містить відомостей про дату оплати на момент вчинення дій, спрямованих на продовження строку користування кредитом. За змістом кредитного договору № 124729142 від 16 березня 2023 року, відповідач отримала кредит в сумі 11700 грн на строк 15 днів зі сплатою процентів за користування кредитом 3176, 55 грн, які нараховуються за ставкою 127,15 відсотків від суми першого траншу. З огляду на вказане, умови договору належить розтлумачити на користь споживача, якому пропонувалась можливість отримати кредит в сумі 11700 грн. строком на 15 днів. Нарахування заборгованості за процентами поза строком кредитування здійснювалося кредитором як міра відповідальності за порушення певних умов кредитного договору, а тому не підлягають врахуванню завуальовані, двозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно значні суми грошових коштів за користування кредитом поза чітко вказаного, заявленого позичальником та попередньо узгодженого строку кредитування. Оскільки відповідач не виконала належним чином зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 11700 грн, заборгованості за процентами в сумі 14876,55 грн, а отже, позов належить задовольнити частково. За правилами ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1138,52 грн. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст. 133 ЦПК України). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги № 05/06/2025-01 від 05 червня 2025 року, укладений між Адвокатським бюро "Тараненко та партнери" і ТОВ "Юніт капітал", додаткову угоду № 25770783869 від 05 червня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 05/06/2025-01 від 05 червня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року, відповідно до якого вартість послуг становить 7000 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 3290 грн.

Outcome: partial