Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

Адвокат Джулай А.А. яка представляє інтереси [PERSON] , звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу де вказала, що 08 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №189. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] . Від шлюбу подружжя має дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу життя з відповідачем погіршилося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Подружжя спільного господарства не веде понад 3 місяці, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2025 року справу передано для розгляду головуючому судді Козловій Н.Ю. Ухвалою суду від 10.11.2025 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Адвокат Джулай А.А. яка представляє інтереси [PERSON] , надала суду заяву, щодо слухання справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач скористався своїм правом та надав суду відзив на позовну заяву у якому просив суд надати подружжю строк для примирення. Учасники судового процесу у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2026 року заяву [PERSON] про надання строку для примирення задоволено. Надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення строком на три місяці. Провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено. 13 квітня 2026 року провадження по справі відновлено та призначено судове засідання. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України) Згідно із частинами 1 і 2 статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як доведено у судовому засіданні, сторони по справі 08 травня 2015 року уклали шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №189. Від шлюбу подружжя має дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалося у зв`язку з втратою почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Між подружжям втрачені фізичні зв`язки, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved