Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла за договором в розмірі 27293 грн. 73 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16.02.2017 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] було укладено договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії у розмірі до 200000 грн. 00 коп. Процентна ставка 39,99% річних. Вказує, що банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Станом на 23.02.2021 загальна сума заборгованості відповідача становить 27293 грн. 73 коп. Позивач зазначає, що 22.02.2021 між АТ «АЛЬФА БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ». Далі, 23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за договором, а тому просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача Плачинда К.О. подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена про час та місце слухання справи належним чином, суд вважає за можливе справу слухати у її відсутності. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16.02.2017 [PERSON] підписала анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «АЛЬФА-БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «АЛЬФА-БАНК» (а.с. 5). Своїм підписом у позичальник підтвердив, що він отримав акцепт угоди про надання кредиту, а також усю інформацію про умови кредитування. Також, 16.02.2017 відповідач підписала акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 6). Ліміт кредитної лінії у розмірі до 200000 грн. 00 коп. Процентна ставка 39,99% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. 00 коп. 22.02.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого, АТ «АЛЬФА-БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК ФОРТ», а ТОВ «ФК ФОРТ» приймає належні АТ «АЛЬФА-БАНК», права грошової вимоги до боржників за договорами вказаними у додатку № 1-1 до договору (а.с. 10-15). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу № 1 від 22.02.2021, ТОВ «ФК ФОРТ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № CCNG-630582077 від 16.02.2017, загальна сума заборгованості - 27293 грн. 73 коп., з яких: 22807 грн. 84 коп. залишок заборгованості по тілу кредиту, 4485 грн. 89 коп. - залишок заборгованості за штрафними санкціями (а.с. 23). 23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01-23-02/21, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК ФОРТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», а ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» приймає належні ТОВ «ФК ФОРТ», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у додатку № 1-1 до договору (а.с. 16-22). Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № CCNG-630582077 від 16.02.2017, загальна сума заборгованості - 27293 грн. 73 коп., з яких: 22807 грн. 84 коп. залишок заборгованості по тілу кредиту, 4485 грн. 89 коп. - залишок заборгованості за штрафними санкціями (а.с. 24). Такі ж відомості стосовно розміру заборгованості за кредитним договором № CCNG-630582077 від 16.02.2017 містяться у наданому позивачем розрахунку заборгованості за договором (а.с. 32). Відповідач здійснював витрати кредитних коштів, що підтверджується наданою позивачем випискою за договором за період з 16.02.2017 по 22.02.2021 (а.с. 25-31). Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак, після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В силу вимог ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі ст. 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); дарування (частина друга статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК ФОРТ», та від ТОВ «ФК ФОРТ» до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за кредитним договором укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] . Судом встановлено, що в підписаному кредитному договорі між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач [PERSON] , в порушення умов укладеного кредитного договору, своєчасно не повернула кредитні кошти, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 27293 грн. 73 коп., з яких: 22807 грн. 84 коп. залишок заборгованості по тілу кредиту, 4485 грн. 89 коп. - залишок заборгованості за штрафними санкціями. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання [PERSON] зобов`язань за договором, у зв`язку із чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» вправі ставити вимоги до неї про стягнення заборгованості. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 27293 грн. 73 коп., з яких: 22807 грн. 84 коп. залишок заборгованості по тілу кредиту, 4485 грн. 89 коп. - залишок заборгованості за штрафними санкціями. Щодо вирішення питання про судові витрати та витрати пов`язані із правничою допомогою, суд виходить з наступного. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с. 1). У зв`язку із тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 3028 грн. 00 грн. сплаченого судового збору. Разом з тим, відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до договору № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Литвиненко О.І., що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9438/10 від 18.09.2020, предметом договору є надання правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених Договором (а.с. 33-34). 02.06.2025 адвокат Литвиненко О.І. та директор ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» підписали Акт № 4 приймання-передачі наданих послуг, розмір яких складає 9200 грн. 00 коп. Відповідно до платіжної інструкції № 2739 від 10.06.2025 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було перераховано кошти [PERSON] сумі 9200 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги згідно Договору № 03-07/24 від 03.07.2024 (а.с. 36). За положеннями ст. ст. 133, 137 ЦПК України, учасник справи має право на відшкодування лише професійної правової допомоги наданої адвокатом. Згідно із нормами ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, серед іншого, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності фізичних осіб, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних осіб у судах під час здійснення цивільного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19). Тож, враховуючи вищевикладене, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9200 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved