Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором №326564-КС-003 про надання кредиту від 27.04.2025, у загальному розмірі 91 560 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень та витрат за сплату судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок. Позивач звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з вищевказаним позовом в порядку підсудності, визначеної рішенням Вищої ради правосуддя України № 399/0/15-23 від 20 квітня 2023 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області», яким територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області визначено Дергачівському районному суду Харківської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27.04.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 326564-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 27.04.2025 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 326564-КС-003 про надання кредиту. 27.04.2025 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 326564-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Вказує, що зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7220, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено у ІТС товариства при реєстрації. Таким чином, 27.04.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та відповідачем було укладено Договір №326564-КС-003, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 33 000 на банківський рахунок № [NUMBER] , який вказав у заявці на отримання кредиту, на засадах строковості, поворотності, платності та зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №326564-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, здійснив часткову оплату на загальну суму 20 310 гривень, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Позивач звертає увагу суду на те, що ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало жодних процентів після закінчення строку дії Кредитного договору. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 07.01.2026 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 91 560 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень, з яких: - 33 000 (тридцять три тисячі) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; - 41 580 (сорок одна тисяча п`ятсот вісімдесят) гривень - сума прострочених платежів по процентах; - 0,00 гривень - сума заборгованості по штрафам; - 16 500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень - сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ (проценти, нараховані за порушення грошового зобов`язання); - 480 (чотириста вісімдесят) гривень - сума прострочених платежів за комісією. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що стало підставою для звернення до суду із позовною заявою. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач повідомлений про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, відзиву чи клопотання щодо розгляду справи до суду не подавав (а.с. 65). У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що 27.04.2025 між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» укладено договір про надання споживчого кредиту №326564-КС-003 в електронній формі у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення цього електронного договору, відповідно до ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с. 16-40, 49-51). Споживчий кредит було надано на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) споживача на споживчі потреби у розмірі 33 000 гривень, строком на 24 тижнів, до 12.10.2025. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентноїставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за видачу кредиту (надалі - Комісія): 6 600. Комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісіїне може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 81 552,60 гривень. Загальні витрати за Кредитом: 48 552,60 гривень. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: Шість тисяч дев`ятсот двадцять шість цілих сорок сім сотих процентів. Денна процентна ставка: 0,87 процентів. У разі несплати Позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого Графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого Графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого Графіком платежів, подальше нарахування Процентів здійснюється за Стандартноюпроцентноюставкоюдо закінчення Строку кредитування за цим Договором. Умовами договору передбачені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язаньза договором пронадання кредиту, що затверджені обома сторонами договору. Розділом 4 договору наданий порядок та умови кредитування у вигляді графіку платежів, відповідно наданий орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту із зазначенням сум для сплати на кожен період кредитування, строком з 11.05.2025 по 12.10.2025 (а.с. 16-33). Ця інформація також підтверджується у паспорті споживчого кредиту, у якому як і у договорі міститься інформація про порядок повернення кредиту, в якій вказані кількість та розмір платежів та періодичність їх внесення (а.с. 16-33). Договір, паспорт споживчого кредиту, пропозиція укласти договір (оферта), прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписані [PERSON] за допомогою електронного підпису, що відповідає положенням статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №572/1169/17, від 12.02.2020 у справі №382/327/18. З візуальної форми послідовності дій Клієнта вбачається, що 27.04.2025 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір №326564-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-7220, (направленого Позичальнику на номер телефону [NUMBER] , що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, електронного повідомлення СМС-повідомлення (а.с. 34-35). Слід зазначити, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (ресурс Позикодавця), отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без надання Відповідачем особистої інформації (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо) та без попереднього погодження оферти договору позики та правил надання грошових коштів у позики - укладання договору позики технічно не можливе, що у свою чергу відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». З наведеного алгоритму укладання договору позики вбачається, що без ознайомлення/погодження з Умовами договору позики та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) подальше укладення електронного договору позики на сайті є неможливим. Таким чином, підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Отже, сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування. ТОВ «Бізнес Позика» виконав зобов`язання, надав кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору, шляхом перерахування суми у розмірі 33 000 гривень на картковий рахунок відповідача, зазначеним ним у анкеті при реєстрації на сайті товариства, що підтверджується Довідкою щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» (код ЄДРПОУ: 39932827, ліцензія на переказ коштів без відкриття рахунку Національного банку України №21/991-рк від 29.05.2023 року) що надає фінансові платіжні послуги з переказу коштів без відкриття рахунку, та на підставі Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020, було здійснено переказ коштів за такими реквізитами: Номер платіжної інструкції - 750f1e5d-237f-11f0-b90e-000c29d57ed2_1; Платник - ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА, код ЄДРПОУ 41084239; Номер транзакції - 44576-90837-65934; Дата / час здійснення переказу - 27.04.2025 18:51; Сума переказу - 33 000 гривень; Номер платіжної картки отримувача - [NUMBER] ; Емітент платіжної картки отримувача - UKRAINIAN CAPITAL BANK; Призначення переказу - Перерах. коштiв [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , зг. до кредитного дог. №326564-КС-003 від 27.04.2025 Без ПДВ (а.с. 36). Номер картки на яку було здійснено перерахування коштів у розмірі 33 000 гривень 27.04.2025 від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», відповідачем вказано під час реєстрації у ІТС товариства при оформленні кредиту, про що свідчить анкета - заява [PERSON] на отримання кредиту №326564-КС-003 про надання кредиту від 27.04.2025, у якій зазаначені персональні дані відповідача (а.с. 35). Перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 33 000 гривень також підтверджується наданою Банком інформацією на виконання ухвали суду від 22.01.2026 про витребування інформації, АТ «БАНК УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ: 22868414), було надано інформацію, яка підтверджує факт наявності випуску банківської картки на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , а також підтверджує обставини, на які посилається позивач, щодо дат та сум нарахування коштів відповідачу (а.с. 61-64). Отже, у Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта та Анкети клієнта, [PERSON] був ідентифікованим у інформаційно-телекомунікаційній системі товариства за допомогою особистих даних, які він залишив при реєстрації на сайті у анкеті заяві-анкеті. Долучений до позову розрахунок заборгованості, що є по сути - виписки по особовому рахунку підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду (а.с. 12-14). Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 326564-КС-003 Позичальника [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 326564-КС-003 на загальну суму 20 310 гривень (а.с. 12-14)ю Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі №127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Суд бере до уваги, що виписка по рахунку клієнта є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта, так як є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність. А тому може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника. До такого правового висновку дійшов Верховний суд у постановах: від 30.11.2022 №214/6975/15-ц; від 25.11.2022 №1512/2-214/11; від 21.09.2022 №381/1647/21; від 01.08.2022 №369/11694/15-ц; від 06.07.2022 №128/2269/20; від 01.06.2022 №172/35/16; від 31.05.2022 №194/329/15-ц; від 25.05.2022 №219/7527/16; від 25.05.2022 №645/59/16-ц; від 20.05.2022 №336/4796/18; від 09.02.2022 №161/5648/20; від 02.02.2022 №205/7751/16-ц. Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідачка повернула кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором. Згідно довідки про стан заборгованості за Договором № 326564-КС-003 про надання кредиту від 27.04.2025, у відповідача станом на станом на 07.01.2026 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 91 560 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень, з яких: 33 000 (тридцять три тисячі) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 41 580 (сорок одна тисяча п`ятсот вісімдесят) гривень - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 гривень - сума заборгованості по штрафам; 16 500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень - сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ (проценти, нараховані за порушення грошового зобов`язання); 480 (чотириста вісімдесят) гривень - сума прострочених платежів за комісією (а.с. 15). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та умовами договору укладеного між сторонами та викладеними у таблиці обчислення загальної вартості кредиту споживача. Надані виписки сформовані ФГВФО на підставі норм чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Проелектронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію`відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 12 та 13 ст. 11 ЗУ «Проелектронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Проелектронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно до положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру подано до суду: Копія доказу сплати судового збору; Копія розрахунку заборгованості за Договором № 326564-КС-003 про надання кредиту від 27.04.2025 року; Копія довідки про стан заборгованості за Договором № 326564-КС-003 про надання кредиту від 27.04.2025 року; Паспорт споживчого кредиту за кредитним договором № 326564-КС-003; Договір № 326564-КС-003 про надання кредиту від 27.04.2025 року; Пропозиція укласти договір (оферта) № 326564-КС-003 про надання кредиту від 27.04.2025 року; Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору № 326564-КС-003 про надання кредиту від 27.04.2025 року; Копія візуальної форма послідовності дій Клієнта, щодо укладення електронного Договору про надання кредиту № 326564-КС-003 від 27.04.2025 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті кредитодавця; Копія анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця); Копія доказу (доказів) перерахування кредитних коштів; Копія Правил про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «БІЗПОЗИКА»; Копія Установчих документів ТОВ «БІЗПОЗИКА; Копії доказів наявності ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг; Копії повноважень представника ТОВ «БІЗПОЗИКА»; Копія паспорту та облікової картки платника податків [PERSON] ; Копія доказів направлення копії цієї позовної заяви з додатками Відповідачу. Отже, позивачем надані належні та допустимі докази, які приймаються судом і є підставою для задоволення позову. У свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач ставить питання про стягнення заборгованності з відповідача за кредитним договором у загальному розмірі 91 560 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень, з яких: 33 000 (тридцять три тисячі) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 41 580 (сорок одна тисяча п`ятсот вісімдесят) гривень - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 гривень - сума заборгованості по штрафам; 16 500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень - сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ (проценти, нараховані за порушення грошового зобов`язання); 480 (чотириста вісімдесят) гривень - сума прострочених платежів за комісією, станом на 07.01.2026. Що стосується нарахування суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ, то в цій частині слід зазначити наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 вказав, що з аналізу положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень та ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України слід дійти висновку про те, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Зважаючи на наведене, законодавцем звільнено позичальників від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦПК України, а також сплати неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року, та такі нарахування підлягають списанню. За встановленого, нараховані позивачем проценти за порушення грошового зобов`язання (сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ) у сумі 16 500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) гривень - не підлягає стягненню. Тому позову заяву слід задовольнити частково Суд зауважує, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, враховуючи, що [PERSON] узятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості або його часткового погашення не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі розмірі 75 060 (сімдесят п`ять тисяч шістдесят) гривень, з яких: 33 000 (тридцять три тисячі) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 41 580 (сорок одна тисяча п`ятсот вісімдесят) гривень - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 гривень - сума заборгованості по штрафам; 480 (чотириста вісімдесят) гривень - сума прострочених платежів за комісією, станом на 07.01.2026. Отже, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надаючи їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення судового збору. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням чого, з відповідача на користь позивача підлягають частковому стягненню понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2 182 (дві тисячі сто вісімдесят дві) гривні 61 копійка, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial