Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 13 грудня 2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №1174247, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн, строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. На виконання взятих на себе зобов`язань позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі та на умовах визначених договором. Натомість відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з порушеннями умов договору, що спричинило виникнення заборгованості, розмір якої становить: 10 404,00 грн і складається із 2 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 8404,00 грн заборгованість за процентами. Представник позивача вказує, що на підставі укладеного 21 червня 2024 року договору факторингу №21062024 позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі та понесені судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Суд, враховуючи, що ст. 211 ЦПК ч. 3 України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, розглянув справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання також повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся судовими повістками, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи в його відсутності не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13 грудня 2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчий кредит № 1174247 (а.с. 11-13). Договір укладено в електронній формі, а права та обов`язки сторін обумовлені з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн на строк 360 днів (пп. 1.2, 1.3 Договору). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Стандарна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Мета отримання кредиту: споживчі потреби (п. 1.5.1, 1.6). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 17 840 грн (п.1.8.1). [PERSON] пройшов ідентифікацію клієнта шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора Х014, який відправлено на номер телеіфону +380961007995 12.12.2023 року. Позичальник свої зобов`язання виконав та 12.12.2023 року надав відповідачу позику в розмірі 2 000 грн шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позичальника, що підтверджується листом оператора плітіжної системи PayTech від 20.10.2025 (а.с. 16). Однак, у зв`язку із порушеннями умов договору, у відповідача виникла заборгованість, розмір якої відповідно до наданого позивачем розрахунку становить: 10 404 грн і складається із 2 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 8 404 грн заборгованість за процентами. Відповідно до укладеного між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Кредит-Капітал» 13 грудня 2023 року договору факторингу №21062024, позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо розміру процентів, то такий розмір, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Тлумачення змісту вказаних пунктів кредитного договору дає підстави для висновку, що сторонами погоджено два види відсоткової ставки, базову та знижену, в залежності від періоду користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів повернення відповідачем позивачу вказаної позики у розмірі 2 000 грн, що становить суму заборгованості за основною сумою боргу матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту 2 000 грн є обґрунтованою. Вирішуючи питання про стягнення процентів за користування позикою у розмірі 8 404 грн суд зазначає, що вказані вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч.5 ст.8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 % . Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом № 3498-IX), а також за договорам строк кредитування за яким буде продовжено після 24.12.2023 року, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність перерахунку денної процентної ставки за даним кредитним договором враховуючи ч.5 ст.8 та п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими процентами підлягає частковому задоволенню в розмірі 7 608 грн (з 13.12.2023 по 22.04.2024 2 000 грн х 2,2 % х 132 дн = 5 808 грн; з 23.04.2024 по 21.06.2024 2 000 грн х 1,5 % х 60 дн = 1 800 грн). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача 2458,70 грн судового збору, що сплачений позивачем при зверненні до суду, оскільки позов задоволено частково. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн, суд враховує наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження заявленого позивачем розміру витрат з надання професійної правничої допомоги в сумі 8 000 грн, надано договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, акт №1161 наданих послуг від 12.01.2026, детальний опис наданих послуг до акту №1161 за договором про надання правничої допомоги. Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 4 000 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та статей 525, 536, 610, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial