Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

У лютому 2026 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] кошти на утримання позивача, як повнолітній дитині, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, до закінчення навчання. І. Позиція сторін у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є батьком [PERSON] . Позивач досяг повноліття та з 01.09.2025 навчається в Київському національному економічному університет імені Вадима Гетьмана, на першому курсі денної форми навчання факультету міжнародної економіки і менеджменту на комерційній основі. Позивач зазначає, що не має доходу і можливості працювати, степендію не отримує, регулярно відвідує навчання. Окрім витрат на оплату навчання, позивач несе додаткові фінансові витрати, пов`язані з оплатою проживання в гуртожитку, де проживає. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивач ставить питання про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/ 4 частини всіх видів його доходу, щомісяця, починаючи з моменту подання позовної заяви та до закінчення позивачем навчання. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач подав письмово викладені пояснення, де зазначив, що дійсно його син навчається на контрактній формі навчання та проживає у гуртожитку, що свідчить про наявність витрат, які мають визначений та обмежений характер. Однак вважає, що такі витрати підлягають оцінці судом на підставі належних доказів (договору на навчання, квитанцій про оплату, вартості проживання у гуртожитку тощо), після чого мають бути розподілені між батьками пропорційно їх матеріальному становищу. Крім того зазначив, що його щомісячний дохід становить орієнтовно 36 000 грн, що також підлягає врахуванню судом при визначенні розміру аліментів. Разом з тим заявлений розмір аліментів у частці 1/4 від його доходу (близько 9000 грн щомісячно) вважає необґрунтованим та непропорційним, оскільки він може перевищувати фактичні витрати на утримання позивача. Відповідач вказав, що інший з батьків є фізичною особою-підприємцем та отримує дохід від підприємницької діяльності, розмір якого на даний час не встановлений. З урахуванням викладеного, просив з`ясувати відомості про доходи іншого з батьків (податкові декларації, звітність ФОП), врахувати матеріальне становище обох батьків при визначенні розміру аліментів, визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка відповідатиме реальним потребам позивача та фінансовим можливостям обох батьків. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 05.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, призначено справу до розгляду. 17.03.2026 року [PERSON] через систему «Електронний суд» сформував заяву про розгляд справи без його участі та позицію щодо заявлених вимог по справі. 24.03.2026 року було відкладено судове засідання для надання доказів по справі стороною позивача. 14.04.2026 позивач подав клопотання про долучення доказів. В судовому засіданні 24.03.2026 року позивач підтримав позовні вимоги, 14.04.2026 року позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через систему «Електронний суд» направив суду докази по справі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, подав письмові пояснення по справі, заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від від 18.08.2010 року по справі № 2-11967/2010 було розірвано шлюб між батьками позивача. Відповідно до витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади № 2025/010788238, станом на 04.08.2025 за адресою: по [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно з довідкою № 2855 від 29.09.2025, виданою деканом факульту Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана, студент [PERSON] навчається на першому курсі, денного відділення, термін навчання до 30.06.2029 року (а.с.11). На підтвердження позовних вимог надано копію договору про підготовку фахівця з вищою освітою № 2512551005 від 14.08.2025, згідно якого [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі навчання на контрактній основі з 30 вересня 2025 року по 30 червня 2029 року, загальна вартість навчання - 192 000 грн. із семестровою оплатою - 24 000 грн. Фактичні витрати за навчання позивача підтверджені наданими доказами, копіями квитанцій до платіжних інструкцій ТВБВ 10026/0891 РМ-3829 від 29.08.2025 року, ТВБВ 10026/0891 РМ-3829 від 15.12.2025 року, ТВБВ 10026/0891 РМ-3829 від 12.01.2026 року (а.с.13-15). Відповідно до платіжної квитанцї АТ «Ощадбанк» від 22.08.2025 за проживання в гуртожитку позивачем сплачено 3200 грн., за період з 01.09.2025 по 31.12.2025. А також, 18.12.2025 за проживання в гуртожитку [PERSON] сплачено 4800 грн., за період з 01.01.2026 по 30.06.2026. Окрім того, позивачем надано податкову декларацію платника єдиного податку-фізичної особи підприємця [PERSON] , матері позивача за період з 1 кварталу 2025 року по 4 квартал 2025 року, з якої вбачається, що остання протягом 2025 року отримувала дохід, обсяг якого за звітний період складає 120000 грн. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Подаючи позовну заяву до суду, особа має довести наявність передбачених статтею 199 СК України факторів, які надають право стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання. Так, відповідно до ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищив 18, але є меншим за 23 років, продовження ним навчання, потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що відповідач частково визнав позов та бажає надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу, однак просив визначити аліменти в твердій грошовій сумі, що відповідатиме реальним потребам позивача та фінансовим можливостям обох батьків, суд також врахував, що відповідач є працездатним, позивач потребує матеріальної підтримки, оскільки навчання, наразі, є основним видом його діяльності. Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З урахуванням наведеного, враховуючи встановлені обставини по справі, суд вважає, що підлягають до стягнення з відповідача аліменти в частці від його доходу, а саме у розмірі 1 / 4 частини всіх видів доходу відповідача, на період навчання його повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 27.02.2026 по 30.06.2029 року. Згідно ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати (судовий збір) в сумі 1331.20 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved