Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 54 527,81 грн., а також судових витрат. Ухвалою суду від 06.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав, заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні не заявив, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається за наявними у ній матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне. 14.05.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір №1552-7758 про відкриття кредитної лінії в електронній формі шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи позивача. Договір укладено відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», шляхом акцепту оферти та підписання електронного правочину одноразовим ідентифікатором, що підтверджує волевиявлення відповідача. Згідно з умовами договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується наданими доказами перерахування коштів. Відповідач прийняв кредитні кошти, частково виконував зобов`язання, однак у подальшому порушив умови договору та не повернув кредит і проценти у встановлений строк. Станом на 21.10.2025 заборгованість за кредитним договором становить 54 527,81 грн., з яких: 18 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 25 803,00 грн. - заборгованість за процентами; 9 000,00 грн. - проценти річних; 1 724,81 грн. - заборгованість по комісії. Положеннями ст. 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідач не оспорювала правомірність Кредитного договору, в судовому порядку не визнано його недійсним. За таких обставин, виходячи з презумпції правомірності договору, встановленої в статті 204 ЦК України, Кредитний договір є дійсним та правомірним. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. Згідно зі ст.ст. 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися в електронній формі, а договір, укладений в електронній формі, прирівнюється до письмового. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом із тим відповідач зобов`язання щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів і сплати процентів належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Доказів належного виконання зобов`язання або спростування наданого розрахунку заборгованості відповідачем суду не подано. Відповідно до статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у строки та на умовах, визначених договором. Суд перевірив наданий розрахунок та дійшов висновку, що він відповідає умовам укладеного договору та вимогам ст.ст. 625, 1048 ЦК України, а тому є належним і допустимим доказом у розумінні ст. 76 ЦПК України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved