Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-01 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, за участю заінтересованих осіб: Бершадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), військової частини, про оголошення фізичної особи померлою. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ЗАЯВНИЦІ. Заявниця, [PERSON] , в обгрунтування поданої заяви зазначає, що 25.10.2008 між нею та уманським С.в. було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 24.02.2023 чоловік заявниці був призваний на військову службу по загальній мобілізації [INFO] та направлений проходити службу у ЗСУ до військової частини. На підставі наказу командира військової частини від 06.06.2023, [PERSON] у період з 06.06.2023 по 07.06.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 07.06.2023 під час активної фази ведення бойових дій в с. Григорівка Донецької області, чоловік заявниці зник безвісти. За даним фактом 08.06.2023 було розпочато службове розслідування. За заявою заявниці ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області було зареєстровано кримінальне провадження за №12023010100000290 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Станом на 26.05.2025 жодної інформації стосовно місцезнаходження [PERSON] немає. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявниці для державної реєстрації його смерті в органах РАЦСУ, оскільки від цього залежить виникнення її особистих майнових прав, зокрема щодо отримання одноразової допомоги після загибелі чоловіка та оформлення спадщини після його смерті. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ ЗАІНТЕРЕСОВАНИХ ОСІБ. Представник військової частини у своїх поясненнях зазначив, що обрахування шести місяців для звернення із заявою про оголошення особи померлою варто відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ, ЗАВИ ТА КЛОПОТАННЯ. Заява надійшла до суду 04.06.2025 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана на розгляд судді [PERSON] . Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 04.06.2025 було відкрито провадження у справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2025 справа була передана на розгляд судді [PERSON] . Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 04.06.2025 відкрито провадження у справі. Рішенням Вищої ради правосуддя № 2557/0/15-25 від 27.11.2025 року суддя [PERSON] звільнений з посади судді Бершадського районного суду Вінницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Наказом Бершадського районного суду Вінницької області № 38-к від 28.11.2025 року суддю [PERSON] відраховано зі штату суду, у зв`язку із звільненням з посади судді у відставку. Розпорядженням керівника апарату Бершадського районного суду Вінницької області від 28.11.2025 року відповідно до п.2.3.43, 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 справу передано до розгляду судді Бершадського районного суду Вінницької області Хмель Р.В. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 01.12.2025 справу було прийнято до свого провадження суддею Хмель Р.В.. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 03.02.2026 замінено заінтересовану особу. У судовому засіданні [PERSON] та її представники, адвокати Салманова-Похила Ф.А. та Янчук В.М. заяву підтримали, просили її задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. Судом встановлено, що 25.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно витягу із наказу командира військової частини від 22.05.2023 №142 солдата [PERSON] , призначеного наказом командира військової частини на посаду номера обслуги 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини, було зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення. Згідно повідомлення про зникнення безвісти №1876 від 09.06.2023, заявницю [PERSON] , було сповіщено про те, що її чоловік: номер обслуги 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини , старший солдат [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу під час мобілізації. 07.06.2023 року зник безвісти в ході бойових дій біля н.п. Григорівка, під час виконання завдань здійснених заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області та Захисті Батьківщини. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12023020100000290 від 09.06.2023 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України, з приводу зникнення 07.06.2023 безвісти [PERSON] , в ході бойових дій біля населеного пункту Григорівка. Згідно акту службового розслідування таке вважається завершеним. Зникнення безвісти номера обслуги 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини, старшого солдата [PERSON] сталося під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. Згідно витягу із наказу командира військової частини від 06.07.2023 №5750 "Про результати проведення службового розслідування", наказано службове розслідування завершити. Зникнення безвісти номера обслуги 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини, старшого солдата [PERSON] сталося під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин [PERSON] , [INFO] зник на території бойових дій. Крім дослідження письмових доказів, у судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , який повідомив суд, що 21.05.2023 вночі прибув на Схід країни до пункту з`їзду військових, де їх розприділяли до відповідних бригад. Його було відібрано до 56 бригади. Під час їх перевезення до Слов`янська, у автобусі він познайомився з хлопцями з Бершаді. По приїзду їх поселили по будинках. Він проживав у одному будинку з [PERSON] ..Пройшовши двотижневе навчання, їх перевезли до Краматорська. Разом з [PERSON] вони проходили службу у 2 штурмовій групі. Для виконання бойового завдання, їх привезли неподалік від населеного пункту Григорівка. Перша група з 20 чоловік пішла на позиції о 6 ранку. ЇЇ завданням було відбити першу позицію. Однак, оскільки втрати військових першої групи були значні, о 7 ранку, на позицію повинна була вирушити друга група, у складі якої був і свідок, і [PERSON] .. Під час виконання завдань у військових першої групи з собою були радіоприймачі, тому друга група була обізнана про те, що там відбувається. Свідок вказав, що їм обіцяли під час виконання штурму, підтримку з боку артилерії та автомобіля піхоти. Проте, вийшло так, що їх просто вивезли, дали команду зачистки лісопосадки. Під час того, як вони під`їжджали до першої позиції, їх уже обстрілювали, фактично весь час вони були під обстрілами. [PERSON] мав позивний "депутат" і входив до складу другої групи, його завданням було прикривати вогнем штурмовиків. Коли їм вдалося дійти до другої позиції, старший групи дав можливість перепочити. Згодом, після того як вогняна група простріляла позиції, свідок разом з іншими військовими направився зачищати третю позицію. По дорозі, вони затримали військовополоненого російського солдата, який повідомив їм, що краще не рухатися далі, так як там значна кількість російських військових. Дану інформацію передали на другу позицію, де була вогняна група, на що їм сказали повертатися. Коли вони підходили до другої позиції, один із військових крикнув, що там російські військові. Старший групи, який наказав свідку прикривати тил пішов вперед, однак був застрелений на його очах російським військовим, який вийшов з бліндажа. Коли вони зайшли на другу позицію, нікого з їх побратимів не було. Свідок був відповідальний за полоненого та мав моніторити, щоб по них не стріляли, так як з третьої позиції вже було чутно постріли у їхню сторону. В них було кілька хвилин заглянути у бліндаж, так як там вони залишили поранених військових. В цей час він почув голос хлопця, який просив допомогти, на бронежилеті у якого було написано позивний "депутат". Він поцікавився у нього, що сталося. Хлопець ледь зміг сказати, що в нього перебиті ребра, руки та ноги. Свідок хотів його оглянути та взявши позаду за бронежилет, побачив, що на шиї велику рвану рану з якої текла кров та було видно хребці. Він акуратно положив його, запитував чи чує він його. Однак, нічого не почув у відповідь та в цей час, інші хлопці кричали про необхідність покидати позицію так як їх піджимали з третьої позиції. Їм вдалося добратися до місця евакуації. МОТИВИ СУДУ, НОРМИ ПРАВА ЗАСТОСОВАНІ СУДОМ. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Пунктом 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на всій території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Частиною 1 ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. За приписами ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22 дійшла висновків, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (частина друга статті 46 ЦК України). З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій. Отже, шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, належить рахувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Тобто, оголошення особи померлою можливе після спливу шести місяців з дня закінчення відповідних воєнних дій (бойових дій), а не воєнного стану. Воєнна дія згідно з повідомленням про зникнення безвісти мала місце 07.06.2023. Тобто, заявниця [PERSON] звертається до суду із заявою після спливу шестимісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 46 ЦПК України. У ст. 306 ЦПК України визначено, зокрема, обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії коло заінтересованих осіб, необхідні докази. Статтею 47 ЦК України встановлено правові наслідки оголошення фізичної особи померлою, а саме: правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою та які не містять суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця [PERSON] дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Григорівка Донецької області. З моменту події 07.06.2023 до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть та отримання передбачених чинним законодавством виплат та оформлення інших майнових прав та пільг. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявниці як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер. Заявниця [PERSON] просить оголосити померлим [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, що відповідає висновку, викладеному в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 року у справі № 490/6057/19-ц, в якому зазначено, що встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Факт загибелі [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи наведене, суд вважає встановленим, що [PERSON] загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану проти російських окупантів, тобто, за обставин, що загрожували йому смертю. З приводу дати смерті, враховуючи положення ч. 3 ст. 46 ЦК України, за якими фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті, суд дійшов висновку, що датою смерті [PERSON] слід вважати [INFO] . ВИСНОВКИ СУДУ. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Суд роз`яснює заявниці, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. За вимогами ч. 2 ст. 308 ЦПК України, після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved