Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

16 лютого 2026 року представник позивача [PERSON] адвокат Андрієнко І.В. звернулася до Згурівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 29.10.2021 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом № 2879. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.10.2021 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 2879. Під час шлюбу у подружжя [INFO] народилася спільна дитина [PERSON] . З листопада 2025 року подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, син проживає з матір`ю. Станом на дату подання позову між сторонами остаточно втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, моральними принципами та устоями, у них різні погляди на життя. Фактично сім`я розпалася. Позивач переконана, що подальше життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, просить не надавати строк для примирення. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 24.02.2026 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначила справу до розгляду, встановила учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання позивач [PERSON] , її представник адвокат Андрієнко І.В. та відповідач [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. Від представника позивача 25.03.2026 надійшла заява, в якій представник просить проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Від відповідача [PERSON] 04.03.2026 надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Провівши розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 29 жовтня 2021 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2879. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 11 копія свідоцтва про шлюб). Сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с. 12 копія свідоцтва про народження). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не змогли створити міцної сім`ї, втратили почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач [PERSON] позов визнає. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21 СК України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши письмові докази у справі, враховуючи вимоги позивача та визнання позову відповідачем, а також те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. В силу норми ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме грошові кошти у розмірі 532 (п`ятсот тридцять дві) гривні 48 копійок, який був сплачений нею 13.02.2026 згідно з квитанцією про сплату № 8988-9402-2178-9181, яка знаходиться в матеріалах цивільної справи № 365/107/26 (а.с. 13). Решту коштів у розмірі 532,48 грн стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved