Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Ламбруха О.С. до Держави України в особі Державної казначейської служби України та Закарпатської обласної прокуратури, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням і діями органів досудового розслідування, прокуратури. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 лютого 2021 року слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області майором поліції Вовчок Р.Ю. відкрито кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021070000000047 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України. 18 жовтня 2022 року в рамках вказаного провадження [PERSON] вручено прокуратурою Закарпатської області повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України. даному повідомленні про підозру зазначено, що [PERSON] , працюючи на посаді Баранинського сільського голови Ужгородського району Закарпатської області, будучи головною посадовою особою територіальної громади відповідного села та розпорядником бюджетних коштів в період з червня по грудень 2019 року, шляхом зловживання своїм службовим становищем, здійснив розтрату грошових коштів в сумі 2 388 316,02 грн. на користь ПП «Беркут». Вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення Позивач не визнавав та зазначив, що діяв згідно законодавства України та Національного стандарту України ДСТУ Б Д.1.1*1:2013» Правил визначення вартості будівництва». Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2023 року у справі N? 308/16165/22 [PERSON] визнаного невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України та виправдано, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв?язку з недоведеністю наявності в його діях складу кримінального правопорушення. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року у справі N? 308/16165/22 апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишено без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2023 року залишено без змін. Надалі стороною обвинувачення подано касаційну скаргу до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду. Постановою кримінального суду у складі Верховного Суду від 11 вересня 2025 року у справі N? 308/16165/22 касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишено без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2023 року залишено без змін. Таким чином, [PERSON] незаконно перебував під слідством та судом з 18 жовтня 2022 року, тобто з дати повідомлення про підозру в учинені кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України до 11 вересня 2025 року - дату ухвалення кінцевого рішення Касаційним кримінальним судом Верховного Суду, що складає 2 роки 10 місяців. У зв?язку з цим Позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності та в результаті пережитих моральних страждань, порушення усталених соціальних та сімейних зв?язків. Із прохальної частини поданої позовної заяви вбачається, що позивач просить: Стягнути з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь [PERSON] моральну шеоду у розмірі 750 000, 00 гривень. Заяви (клопотання) учасників справи. 06.10.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. 06.11.2025 року через систему «Електронний суд» представником Відповідача-1 [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачаються підстави для відмови у задоволенні позовної заяви. Представник [PERSON] вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. При цьому держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник. У цій справі відповідачем повинна бути зазначена держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. Такими органами у цій справі є Держава Україна в особі Закарпатської обласної прокуратури (як орган, який заподіяв шкоди) та Державна казначейська служба України (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету). Проте згідно заявленого позову Відповідачем 1 зазначено Державу Україна в особі Державної казначейської служби України, а не Державу Україна в особі Закарпатської обласної прокуратури, як органа заподіювача шкоди, що в свою чергу не відповідає суб`єктності складу учасників спору такого роду. Звертає увагу суду на те, що Казначейство жодних прав та інтересів Позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдало (до того ж сам Позивач не вказує на Казначейство як на порушника своїх прав), то відповідно до вимог Конституції України, ЦК України та інших актів законодавства, й обов`язкових висновків Конституційного суду України Казначейство не повинно нести відповідальність за шкоду, завдану Позивачу внаслідок незаконних дій, зокрема, інших державних органів. Наголошує на те, що Позивачем не наведене обґрунтування завищення розміру моральної шкоди майже у два з половиною рази від розрахунку за мінімальною заробітною платою. Межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. 18.11.2025 року через Канцелярію суду представником Відповідача-2 подано до суду відповідь на відзив у якому наведені заперечення представника Відповідача проти позовних вимог, вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що Позивачем не доведено факту розтрати бюджетних коштів, який будучи Баранинським сільським головою в грудні 2019 року підписав акти виконанних робіт щодо будівництва адміністративної будівлі (ЦНАПу) в с. Баранинці, хоча такі виконані за завищеною ціною на 2388316,02 грн. вартістю. Звертає увагу суду на те, що Позивач повинен обгрунтувати та надати належні докази на підтвердження факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі заявник оцінює заподіяну йому моральну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Також він повинен подати суду обгрунтований та у відповідності до вимог закону розрахунок суми, яку він просить стягнути. У позові при проведенні розрахунку заподіяної шкоди за кожен місяць перебування під слідством і судом позивач виходив з одного мінімального розміру заробітньої плати в сумі 8000,00 грн.. Так, відповідно до ст. 13 Закону № 266/94-ВР розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сил із моменту їх проголошення. Враховуючи наведене, особа перебуває під слідством чи судом до набрання законної сили судовим рішенням, а не до завершення його перегляду судом касаційної інстанції. Наголошує, що позивач дійшов до помилкового висновку, що строк розгляду справи судом касаційної інстанції входить у період перебування особи під слідством та судом. А тому з врахуванням вказаних правових норм, [PERSON] перебував під слідством і судом не 2 роки 10 місяців (з 18.10.2022 до 11.09.2025), як помилково зазначає позивач, а 1 рік 11 місяців і 26 днів, тобто з 18.10.2022 (дати повідомлення про підозру) до 14.10.2024 (набрання виправдувальним вироком законної сили). Просить суд врахувати положення абз. 9 ст. 7 Закону № 266/94-ВР (розмір мінімальної заробітньої плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішенням суду, в розмірі прожиткового мінімуму, а саме 1600,00 грн.). Визначена Позивачем сума морального відшкодування у розмірі 750000,00 грн. більше як у 19 разів перевищує мінімальний розмір для вішкодування, тобто не відповідає принципам рівності, поміркованості, розумності та справедливості. 03.03.2026 року через Канцелярію суду представником Позивача надіслано до суду додаткові пояснення, з якого вбачається, що межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеним законодавством, за кожен місяць перебування під слідством чи судом,

Outcome: partial