Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у сумі 16500 гривень, з яких: 5000 гривень - заборгованість за основним боргом, 750 гривень за відсотками, 10000 гривень заборгованість за пенею, 750 гривень комісія за надання кредиту. Свої вимоги мотивує тим, що 23 березня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір про надання коштів у кредит №711516852, за умовами якого останній отримав у кредит грошові кошти в сумі 5000 гривень. Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів за договором не виконав, у результаті чого і виникла зазначена вище заборгованість. Окрім цього, на підставі укладеного з позивачем договору факторингу первісний кредитор відступив належне йому право вимоги до відповідача, а позивач набув всі права кредитора за зазначеним вище кредитним договором й має право вимоги до відповідача. Ухвалою суду від 02 березня 2026 року було відкрито провадження у цій цивільній справі та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, представник позивача в позовній заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності, відповідач про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 23 березня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено в електронній формі договір про надання коштів у кредит №711516852 (далі Договір 1), згідно з яким останньому було надано фінансовий кредит у сумі 5000 гривень на строк 30 днів з фіксованою процентною ставкою/день 0,500% та комісією за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту, що складає 750 гривень (пункти 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. Договору 1). Відповідно до пункту 2.1. Договору 1 кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами договору строк (надалі «Строк кредитування»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Дата повернення кредиту 21 квітня 2025 року, денна процентна ставка 1%, пеня 4%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2617,16%, орієнтовна загальна вартість кредиту 6500 гривень (таблиця у пункті 2.2.4. Договору). Параметри, порядок і графік повернення кредиту. Сплати процентів та комісії за надання кредиту визначено в Додатку №1 до цього договору (пункт 2.3. Договору 1). Цей договір укладається дистанційно в електронній формі, з використанням ІКС. Договір укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір в електронній формі та його підписання сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором (пункти 5.5., 5.6. Договору 1). 23 березня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснило переказ коштів відповідачу на карту № [NUMBER] в сумі 5000 гривень, переказ коштів здійснювався товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекспрес». З розрахунку заборгованості за Договором 1 вбачається, що станом на 26 серпня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 16500 гривень, в тому числі: 5000 гривень - заборгованість за основним боргом, 750 гривень за відсотками, 10000 заборгованість за пенею, 750 гривень комісія за надання кредиту. 27 березня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27/03/25 (далі-Договір 2), за умовами якого перше відступило останньому за плату належні йому права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а позивач прийняв належні первісному кредитору права вимоги. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників , сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, відображаються у Реєстрі боржників, складеному за формою згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (пункт 1.1 Договору 2). 26 серпня 2025 року між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду до Договору 2, у якій визначено загальну суму прав вимоги згідно з Реєстрами №13 та №14, ціну продажу за ними. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №14 до договору факторингу 2 позивачу було відступлено право вимоги до [PERSON] , порядковий номер в реєстрі 3966, за кредитним договором №71516852 в сумі 16500 гривень. Плата за Договором 2 позивачем була здійснена 23 серпня 2025 року на користь товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в сумі 5681533 гривень 24 копійки. Зазначені обставини підтверджуються копіями договору договір про надання коштів у кредит №711516852 від 23 березня 2025 року з Додатком №1 до нього, що підписані сторонами електронними підписами, відповідачем зокрема електронним підписом одноразовим ідентифікатором 27558, довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекспрес»№КД-000110018 від 19 січня 2026 року, розрахунком заборгованості за кредитом, сформованим 24 грудня 2025 року, копіями договору факторингу №27/03/25 від 27 березня 2025 року, додаткової угоди до договору факторингу від 26 серпня 2025 року, акту прийому-передачі Реєстру боржників №14 за договором факторингу 26 серпня 2025 року, платіжної інструкції №96 від 29 серпня 2025 року, витягу реєстру боржників №14. Обмірковуючи правомірність позовних вимог позивача, суд зважає на таке. Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Проаналізувавши зазначені вище докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що між первісним кредитором та відповідачем було укладено в електронній формі кредитний договір, на виконання умов якого відповідачу було надано у кредит грошові кошти, відповідач заборгованість не погашав, чим порушив договірні зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором. Позивач, який набув право вимоги за Договором 1, має право на стягнення з відповідача коштів, передбачених цим договором, а саме: заборгованості за основною сумою боргу, процентами за користування кредитом та комісією. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача неустойки, суд зважає на пункт 18 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, та приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. З огляду на зазначене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Позивач сплатив судовий збір в сумі 2662 гривні 40 копійок, в порядку статті 141 ЦПК України вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог (39,39%) у сумі 1048 гривень 72 копійки.

Outcome: partial