Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання [PERSON] , [INFO] , визначивши їх в розмірі 1/5 частини від всіх доходів позивачки. В позові вказано, що за рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.07.2023 року із неї стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітної плати, яка залишилася проживати з батьком. Станом на 2024 рік фінансова та сімейне становище зазнало змін, внаслідок народження другої дитини: [PERSON] , [INFO] . Народження ще однієї дитини прямо впливає на матеріальне становище позивачки та створює новий обов`язок щодо утримання. Позивачці на підприємстві, на якому працювала, було надано відпустку у зв`язку із вагітністю та пологами терміном на 126 днів та було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24.11.2024 року по [INFO] . Враховуючи вік новонародженої дитини, позивачка не може працювати та отримувати заробітну плату. Поява іншої дитини є підставою для зміни розміру аліментів. 29.12.2025 року надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У відзиві вказано, що позивачка, на момент ухвалення рішення суду 12.06.2023 року, інших дітей не мала, та отримуючи достатні доходи у вигляді заробітної плати, взагалі не сплачувала встановлені рішенням суду аліменти на утримання сина [PERSON] . З моменту стягнення аліментів позивачка стала ухилятися від їх сплати, незважаючи на те, що дитина потребує матеріальної допомоги, внаслідок чого за період з 21.03.2023 року по 30.09.2023 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, що складає 18786,65 грн. Старшим дізнавачем [PERSON] 14.11.2023 відкрито кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.164 КК України (злісне ухилення від сплати аліментів). Виключно після відкриття кримінального провадження позивачка сплатила частково борг за аліментами. Позивача погасила борг та розпочала сплачувати аліменти виключно після настання для неї особисто негативних наслідків. Позивачка посилається на те, що у неї змінися матеріальний та сімейний стан, оскільки у 2024 році у неї народився син, який перебуває на повному її утриманні, а перебування у декретній відпустці зумовило збільшення витрат на утримання нової сім`ї. Зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , без доведення погіршення майнового становища позивачки, суперечить його інтересам. Не може вважатися погіршення майнового стану позивачки наявність у неї другої дитини, оскільки у дитини наявний батько, який має нести тягар матеріального забезпечення свого сина. Зменшення розміру стягуваних аліментів до 1/5 чи 1/6 частки заробітку може призвести до того, що такі аліменти будуть становити менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде суперечити закону та інтересам дитини. Просить закрити провадження у даній справі, враховуючи що Івано-Франківський міський суд вже розглядав аналогічний позов про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини доходів позивачки, та рішенням від 07.05.2025 року у справі №344/3854/25 відмовив у задоволенні даного позову. Ухвалою суду від 05.02.2026 року закрито підготовче провадження у справі. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, повністю підтримуючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується роздруківкою із сайту Укрпошти про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі, то таке клопотання не підлягає до задоволення і судом під час підготовчого провадження відмовлено у задоволенні такого клопотання та закрито підготовче провадження у справі, оскільки позивачка звернулась із позовом про зменшення розміру аліментів до 1/5 частини, а рішення суду від 07 травня 2025 року стосується вимог про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини. 18 січня 2022 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/21024/21 шлюб сторін розірвано (а.с.9). Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 12.06.2023 року з позивачки стягуються аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.03.2023 року до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала копію свідоцтва про народження сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого записано [PERSON] (а.с.10) та копію свідоцтва про народження сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого записано [PERSON] (а.с.11). Згідно копії наказу Приватної фірми «Галицький двір» №18-1-К від 24.07.2024 року позивачці надано відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами з 22.07.2024 року по 24.11.2024 року включно терміном на 126 календарних днів. Згідно копії наказу Приватної фірми «Галицький двір» №42-К від 22.11.2024 року позивачці надано відпустку для догляду за дитиною по досягнення нею трирічного віку з 25.11.2024 року по [INFO] . Відповідачем надано суду копію рішення Івано-Франківського міського суду від 07.05.2025 року у справі №344/3854/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] та визначення їх у розмірі 1/6 частини її доходів, яким у задоволенні даного позову було відмовлено. Інформації про доходи сторін у позовній заяві та доданих до неї документів не міститься, відтак судом самостійно здійснено запити до компетентних органів щодо з`ясування даних обставин. Згідно відповіді № 2500258 від 23.03.2026 на запит суду із Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, дохід [PERSON] із 1-го кварталу 2024 рік по 4-й квартал 2026 року складався із заробітної плати (код 101) з січня 2024 року по липень 2024 року та соціальних виплат (код 128) з липня 2024 по січень 2026 року. Згідно відповіді № 2500271 від 23.03.2026 на запит суду із Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, дохід [PERSON] із лютого 2024 рік по квітень 2025 року з додаткового блага (код 126), страхової виплати (код 151), з продажу рухомого майна (код 105), доходу у вигляді неустойки (код 120). Вказані обставини не були дослідженні судом під час розгляду справи № 344/3854/25. Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням вказаних положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Судом з`ясовано матеріальний стан сторін шляхом отримання інформації з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів. Правове значення при вирішенні даного спору має встановлення наявності або відсутності факту саме зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів (в даному випадку рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 червня 2023 року по справі №344/4920/23). При вирішенні даного спору суд враховує, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною по досягнення нею трирічного віку з 25.11.2024 року по [INFO] та не може працювати і отримувати дохід, дохід позивачки складають соціальні виплати, які виплачуються при народженні дитини. Наведене в свою чергу свідчить про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки змінився матеріальний стан позивачки. Запропонований позивачкою розмір аліментів в розмірі 1/5 частини доходу, з врахуванням доходів позивачки, зможе забезпечить належне утримання сина [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N? 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи зміну сімейного та майнового стану позивачки, суд вважає, що встановлений судовим рішенням розмір аліментів на утримання сина [PERSON] слід зменшити із 1/4 до 1/5 частини доходів позивачки щомісячно. Оскільки, виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, визначений розмір аліментів в розмірі 1/5 частки від доходу сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини. При цьому суд виходить із того, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із наведеного слідує, що стягнення аліментів у зменшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: approved