Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

1.Описова частина АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі за текстом також - позивач або АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із позовом про стягнення з [PERSON] (надалі за текстом також - відповідач) заборгованості за кредитним договором №б/н від 07.08.2019 у загальному розмірі 53 354,33 гривень, що складається із: -заборгованості за тілом кредиту у розмірі 44 674,17 гривні; -заборгованості за простроченими процентами у розмірі 8 680,16 гривень. 1.1. Стислий виклад позиції позивача Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б\\н від 07.08.2019 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Згідно умов договору відповідачу було видано кредитну картку - [NUMBER], строк дії - 03/23, тип - Універсальна GOLD та встановлено кредитний ліміт в розмірі 46 000,00 гривень. В процесі користування рахунком відбулася зміна процентної ставки на 40,8 % річних. Починаючи з 09.02.2023 проценти нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 40.8%, при цьому за погодженою ставкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» нараховано відсотків у розмірі 8 680,16 гривень. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач, станом на 28.10.2024 має заборгованість - 53 354,33 гривні, яка складається з наступного: 44 674,17 гривні - заборгованість за тілом кредита та 8 680,16 гривень - заборгованість за простроченими процентами. Позивач стверджує, що на момент подання позову відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 1.2. Стислий виклад позиції учасників справи Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав. 1.3. Заяви, клопотання учасників справи Від позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та про дослідження доказів. 1.4.Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2024 головуючим суддею у справі визначений суддя Чекулаєв С.О. Ухвалою Голосіївського районного суду від 02.12.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідачу надсилалися ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви за адресою реєстрації місяця проживання: [ADDRESS] . Розгляд справи відкладався у зв`язку з відсутністю доказів належного повідомлення відповідача. Судова повістка-повідомлення була вручена відповідачу 03.03.2026 згідно поштового відправлення №R 06710 7338559. 2.Мотивувальна частина 2.1.Фактичні обставини, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що 07.08.2019 відповідно до Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач - [PERSON] , [INFO] , на підставі статті 634 Цивільного кодексу України приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Автоплатежі», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Згідно Умов та Правил надання банківських послуг, сторони погодили такі умови користування кредитним рахунком: строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; спосіб надання кредиту: безготівковий; процентна ставка: 40.8%. Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд встановив, що банк видав відповідачу такі кредитні картки: [NUMBER] (карта «Універсальна» GOLD, терімн дії 03/23), та [NUMBER] (карта «Універсальна» GOLD, терімн дії 01/27). Відповідно до виписки за договором б/н за період 07.08.2019 по 30.10.2024 наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо руху грошових коштів по рахунку [PERSON] , суд встановив, що відповідач користувався грошовими коштами із використанням кредитних карт: [NUMBER] та [NUMBER]. Відповідно до виписки за договором б/н за період 07.08.2019 по 30.10.2024 наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд встановив, що баланс на кінець періоду (30.10.2024) становив: заборгованість у розмірі 53 354,33 гривні. Згідно наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором б/н від 07.08.2019 укладеного відповідачем з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що відповідач, користувався кредитними коштами, здійснював часткову сплату заборгованості, водночас, має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 44 674,17 гривні та заборгованість за простроченими процентами у розмірі 8 680,16 гривень. Суд встановив, що нарахований розмір заборгованості за відкритою банком кредитною лінією, що визначений у Розрахунку банку повністю відповідає розміру заборгованості, що визначений у Виписці про руху грошових коштів по рахунку відповідача. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем згідно укладеного договору б/н від 07.08.2019 становить 53 354,33 гривні. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач користуючись кредитними коштами, свої зобов`язання за кредитним договором № б/н вiд 07.08.2019 щодо їх повернення у повному обсязі не виконав. 2.2. Застосовані норми права Спір виник внаслідок порушення відповідачем зобов`язань у частині повернення кредитних коштів і наявності/відсутності підстав для стягнення заявленої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитом. Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб`єкт господарювання та фізична особа. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Мета договору приєднання полягає у тому, що його умови визначені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних умовах та можуть бути прийняті іншою стороною не інакше ніж шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. Тобто дійсно вільною в цьому випадку є воля виключно однієї сторони - тієї, яка пропонує для укладення договору саме формуляр (тобто банк). Інша сторона виявляє волю до укладення цього договору лише на стадії висловлення власної волі на стадії прийняття умов такого договору в цілому. Проте не повинно виникати сумнівів у тому, чи дійсно та які саме умови, викладені у формулярі або іншій стандартній формі, приймає позичальник. Конструкція договору приєднання, викладена у частині першій статті 634 ЦК України, полягає не у тому, що споживач зобов`язаний самостійно ознайомитися з умовами і правилами надання послуг, пропонованими однією стороною, а у тому, що споживач може лише до них приєднатися, не маючи можливості обговорювати умови договору приєднання, пропонуючи свої зміни тощо. Проте сама воля споживача на приєднання до певних умов такого договору має бути однозначною та свідчити про певне її спрямування на досягнення згоди саме на певних умовах, запропонованих банком. Відтак, у законі як загальне правило визначено, що договір приєднання має викладатися на формулярі або іншій стандартній формі, яка має засвідчувати усі прийняті споживачем умови такого договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент підписання сторонами Заяви, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 2.3. Мотиви, з яких виходить суд З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету - заяву № б\\н від 07.08.2019 та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. На підставі Анкети - заяви відповідачу було відкрито позивачем картковий рахунок та видано банківські картки, після отримання яких за умовами укладеного з банком договору, відповідач здійснив дії щодо проведення їх активації, користувався зазначеними картками, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Факт отримання кредитних коштів відповідачем за кредитними картками: [NUMBER] (карта «Універсальна» GOLD, терімн дії 03/23), та [NUMBER] (карта «Універсальна» GOLD, терімн дії 01/27) підтверджується Випискою про рух коштів складеною АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 07.08.2019 по 30.10.2024. Згідно наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором № б/н вiд 07.08.2024, укладеного мiж банком та [PERSON] станом на 30.10.2024 розмір заборгованості відповідача становив 53 354,33 гривні, яка складається з наступного: 44 674,17 гривні - заборгованість за тілом кредита та 8 680,16 гривень - заборгованість за простроченими процентами. Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно виписки по рахунку боржник регулярно використовувала вказані вище кредитні картки для зняття готівки, оплати товарів і послуг в межах встановленого кредитного ліміту. Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відкрив відповідачу кредитний рахунок, надав можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування чужими коштами не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду Виписку по рахунку та розрахунок заборгованості за договором №б/н від 07.08.2019, зі змісту якого слідує, що станом на 28.10.2024 загальний розмір заборгованості відповідача становив 53 354,33 гривні. Зазначений Розрахунок підтверджується Випискою по рахунку, його не спростовано відповідачем, а тому суд вважає їх належними і допустимими доказами на підтвердження суми заборгованості, та такими, що відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору та вимогам чинного законодавства. Суд зазначає, що банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палат Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. 3. Висновки суду За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження існування заборгованості відповідача перед позивачем у загальному розмірі 53 354,33 гривні, яка складається з наступного: 44 674,17 гривні - заборгованість за тілом кредита та 8 680,16 гривень - заборгованість за простроченими процентами. Разом з цим, суд бере до уваги те, що відповідач не оспорював ні позовних вимог, ні підстав, з яких позов заявлений, тому позовні вимоги необхідно задовольнити. З урахуванням викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості за кредитним договором, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 53 354,33 гривні є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 4.Судові витрати З урахуванням того, що суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved