Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

У січні 2026 року [PERSON] через свого представника - адвоката Данильчука С.Г. звернулась до суду з вказаним позовом до Херсонської міської ради Херсонської області. Мотивуючи заявлені вимоги, зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, кадастровий номер: 6520383000:05:028:0014, площею 3,08 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: в адміністративних межах Киселівської сільської ради, Білозерського району, Херсонської області (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 941284, виданий 04.09.2008); земельної ділянки, кадастровий номер: 4825782200:03:000:0040, площею 4,0992 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Миколаївська область, Снігурівський район, Краснознам`янська сільська рада, за межами населеного пункту (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 623782, виданий 12.07.2011). 20 січня 2025 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого, заповідав все своє майно [PERSON] . Про наявність заповіту [PERSON] стало відомо у січні 2026 року. За звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено за пропуску строку звернення. Зазначає, що на час смерті [PERSON] проживала разом з ним в с.Чорнобаївка Херсонської області. Строк пропущено через необізнаність про наявність заповіту. Окрім цього, місцем відкриття спадщини є територія активних бойових дій внаслідок збройної агресії РФ проти України. Таким чином, позивачка вважає, що пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини з об`єктивних причин. Крім того, строк пропущено на 12 днів, що є незначним періодом. З урахуванням зазначеного, просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю в три місяці. Ухвалою суду від 25 березня 2026 року замінено первісного відповідача Херсонську міську раду Херсонської області на належного відповідача Шевченківську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] просив розгляд справи проводити за його та позивача відсутності /вх.№3455/26-вх. від 14.04.2026р./. Представник відповідача [PERSON] надав заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, просять про задоволення позову (вх.№3095/26-вх.від 06.04.2026р.). Суд вважав можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає можливим ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] у селі Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 липня 2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) /а.с.8/. 20 січня 2025 року приватним нотаріусом Херсонського районного нотаріального округу Сергеєвою Г.В. посвідчено заповіт [PERSON] , згідно якого, все належне йому майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на момент смерті і на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON] , [INFO] . Заповіт зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №10-11, у Спадковому реєстрі за №73511659/а.с.14, 15/. Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №941284, виданого 04 вересня 2008 року, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 3,08 га. в межах Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, кадастровий номер 6520383000:05:028:0014 /а.с.9/. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки 117 693.3 грн. /а.с.18/. Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №623782, виданого 12 липня 2011 року, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 4,0992 га. в межах Краснознам`янської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, кадастровий номер 4825782200:03:000:0040 /а.с.10/. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки 134026.1 грн. /а.с.17/. Право власності [PERSON] на вище вказані земельні ділянки зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджено витягом 5005688905920 від 28 січня 2026 року /а.с.11-13/. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №84213052 від 18 лютого 2026 року, спадкова справа щодо майна після померлого [PERSON] не заводилась /а.с.55/. Зареєстрованим місцем проживання [PERSON] за даними копії його паспорту [NUMBER] було [ADDRESS] /а.с.69-70/. Згідно довідки №144 від 03 лютого 2023 року, виданої начальником Чорнобаївської сільської військової адміністрації Дудар І., гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою [ADDRESS] . /а.с.52/. [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 26 жовтня 1999 року Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області /а.с.6-7/. Згідно довідки №38 від 21 січня 2026 року, виданої Чорнобаївською сільською військовою адміністрацією, на майно, що належало [PERSON] арешту та заборони відчуження по Чорнобаївській сільській раді не накладено. [PERSON] дійсно проживав без реєстрації по [ADDRESS] по дату смерті [INFO] . На день його смерті та протягом 6 місяців після смерті за вказаною адресою проживала без реєстрації [PERSON] , [INFO] /а.с.53/. За зверненням [PERSON] щодо оформлення спадкових прав, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Місюр В.М. листом від 22 січня 2026 року №33/01-16 їй роз`яснив, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не є можливим за пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини /а.с.16/. Дані про наявність спадкоємців, які б у відповідності до ч.4 ст.1268, 1269 ЦК України прийняли спадщину, позивачем у позові не зазначено та судом не встановлені. Між сторонами мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових прав. Згідно зі ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За нормою ч. ч. 1, 2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Частинами 1 та 3 ст. 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок доведення поважності пропущеного строку покладається на спадкоємця. Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 10 січня 2026 року, а із відповідною заявою про прийняття спадщини позивачка звернулась 22 січня 2026 року. Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) зазначено, що за конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як розумність, добросовісність та справедливість; Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з його (спадкоємця) незнанням про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався і триває дотепер. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затв.Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, с. Чорнобаївка Чорнобаївської сільської територіальної громади, з 01 травня 2023 року по даний час є територією можливих бойових дій. Враховуючи вищевикладене, суд приймає доводи позивачки, а саме необізнаність про наявність заповіту, військова агресія Російської Федерації проти України, широкомаштабне вторгнення на територію України її військ 24 лютого 2022 року, проживання позивачки на території можливих бойових дій, вжиття позивачем додаткових заходів з організації умов збереження свого життя та здоров`я у зв"язку із цим, які у своїй сукупності є поважними причинами для поновлення їй строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, суд враховує той факт, що пропуск строку для прийняття спадщини є незначним - 12 днів. Враховуючи вищенаведені причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, які суд вважає поважними, визнання позову відповідачем, за відсутності інших спадкоємців за заповітом на зазначене у заповіті майно, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог й надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відповідатиме принципам верховенства права та справедливості. Отже, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved