Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" (адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 19.02.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002/9291618-SP щодо приєднання до публічної пропозиції на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank. Відповідно до умов якого на ім`я відповідача [PERSON] відкрито поточний рахунок у національній валюті України, надано послугу Кредитування рахунку та встановлено Ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування рахунку, що встановлений в тарифах та складає 100 000 гривень, з урахуванням умов визначених в публічній пропозиції. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що свідчить про виконання кредитодавцем своїх обов`язків у повному обсязі. Однак відповідач умови кредитного договору не виконав, внаслідок чого станом на 30.09.2025 у нього утворилася заборгованість за кредитним договором №002/9291618-SP від 19.02.2021 у сумі 45 931,82 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 21 239,73 грн; заборгованість по річним процентами (в т. ч. прострочена) 24 692,09 грн. Повідомленням-вимогою АТ «ТАСКОМБАНК» позичальник був повідомлений про наявність заборгованості за кредитним договором та про необхідність її погашення. Однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість не погашена. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору № 002/9291618-SP від 19.02.2021 в розмірі 45 931,82 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.02.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилвя, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не надала. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом установлено, що 19.02.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002/9291618-SP на підставі заяви-анкети [PERSON] №164493, за яким він отримав банківські послуги та відкрив банківський рахунок із встановленням кредитного ліміту, що підтверджується підписаною ним заявою щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Згідно з п. 1. заяви-анкети про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» відповідач просив надати банківські та фінансові послуги, зокрема, відкрити поточний рахунок у національній валюті. Позичальнику відповідно до заяви-анкети та Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» було надано послугу Кредитування рахунку та встановлено Ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 гривень). Згідно розрахунку заборгованості АТ «Таскомбанк» по кредитному договору № 002/9291618-SP від 19.02.2021, станом на 30.09.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 45 931,82 грн., з яких: 21 239,73 грн. заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 24 692,09 грн. заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена). Повідомленням-вимогою АТ «ТАСКОМБАНК» позичальник був повідомлений про наявність заборгованості за кредитним договором та про необхідність її погашення. Однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість не погашена. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 21 239,73 грн. Згідно розрахунку позивачем, станом на 30.09.2025, нараховані річні відсотки у сумі 24 692,09 грн., які також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення [PERSON] від виконання зобов`язань за Договором, суду не надано. Доводи позивача ніким не спростовані, відзиву на позовну заяву не подано, тому суд приймає рішення по наявних матеріалах відповідно принципу диспозитивності, що відповідає вимогам ст. 13 ЦПК України. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 002/9291618-SP в розмірі 45 931,82 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 662,40 грн.

Outcome: approved