Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

26 січня 2026 року до Піщанського районного суду Вінницької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач з урахуванням уточнення позовних вимог просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ; дата народження: [INFO] ; адреса: [ADDRESS] ) заборгованість за кредитним договором № 2468786 від 01.06.2020 року в загальному розмірі 16 400 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: код ЄДРПОУ 35234236, [NUMBER] , банк отримувача -АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх); стягнути сплачений судовий збір в сумі 2 662,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 2468786 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов Договору Відповідачу надано кредит у розмірі 5 000 грн на визначених договором умовах, а Відповідач зобов`язалася отримати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, передбачені Договором. Вказує, що Товариство свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, надавши Відповідачу грошові кошти у розмірі та в строк, визначені умовами кредитного договору. Згідно з п. 5.4 Договору Відповідач зобов`язалася у встановлений строк повернути кредит, сплатити проценти, а також штрафи, пеню (у разі їх наявності) та інші платежі, передбачені умовами Договору. Однак Відповідач належним чином зобов`язання не виконала. У порушення вимог статей 509, 526, 1054 ЦК України Відповідач не здійснювала передбачених договором платежів на погашення основної суми боргу та процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Щодо укладення кредитного договору позивач зазначає, що відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися, зокрема, в електронній формі. Згідно із Законом України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у встановленому законом порядку, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, а кожний примірник електронного документа з відповідним підписом є його оригіналом. Договір було укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства через вебсайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація Відповідача здійснювалася шляхом входу до особистого кабінету та підтвердження дій одноразовим ідентифікатором (SMS-кодом), надісланим на номер мобільного телефону, зазначений Відповідачем. Відповідно до п. 9.6 Договору введення такого коду вважається підписанням договору електронним підписом та підтвердженням акцепту його умов у повному обсязі. Пунктом 9.8 Договору передбачено, що Відповідач, підписуючи його, підтвердила достовірність наданих персональних даних та погодилася, що наявність можливих неточностей у таких даних не впливає на її зобов`язання за Договором. На підтвердження факту укладення Договору позивач посилається на: копію Договору № 2468786, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором; копію Додатку № 1 до Договору; довідку про ідентифікацію. Відповідно до п. 2.1 Договору кредитні кошти надавалися у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку, реквізити якої були повідомлені Відповідачем. На підтвердження перерахування коштів надано відповідний лист. Проценти за користування кредитом нараховувалися на залишок заборгованості за методом «факт/факт» за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення (п. 3.1 Договору). Умовами Договору передбачено застосування стандартної та зниженої процентної ставки залежно від виконання Відповідачем визначених умов. Відповідно до ст. 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором, а у разі прострочення кредитодавець має право вимагати дострокового повернення всієї заборгованості. Оскільки Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, строк повернення кредиту настав, проте заборгованість не погашена, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача становить 16 400 грн, з яких: 5 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 400 грн заборгованість за процентами. Щодо відступлення права вимоги, позивач зазначає, що 26.02.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на підставі положень глави 47 ЦК України укладено Договір відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021. Відповідно до умов зазначеного Договору та згідно зі ст. 512 ЦК України ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 2468786 від 01.06.2020 року. Таким чином, до позивача перейшли всі права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу права вимоги, зокрема право вимагати від Відповідача належного виконання зобов`язань за кредитним договором, у тому числі повернення суми основного боргу та сплати процентів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2026 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 26 січня 2026 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 02 лютого 2026 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за вих. № 282 від 30 січня 2026 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , в реєстрі територіальної громади Піщанської селищної ради не зареєстрована. В зв`язку з чим, судом відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, отримано відповідь № 2319257 від 09 лютого 2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої за вказаними параметрами особу [PERSON] не знайдено. Також, відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом 09 лютого 2026 року було направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 17 лютого 2026 року на адресу суду від Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області надійшла відповідь за вих. № 13/2706 від 12 лютого 2026 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , 30 липня 2022 року змінила прізвище на « [PERSON] » та згідно з даних ПТТ [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , з 25 лютого 2025 року. Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року постановлено відкрити провадження у даній цивільній справі, призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановити сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів. Призначено по цивільній справі судове засідання, яке було відкладено та призначено на 10 год. 00 хв. 13 квітня 2026 року. Ухвалою суду від 13 квітня 2026 року постановлено провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач, свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, в позовній заяві, представник ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" просить суд розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання, в тому числі 13 квітня 2026 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, про направлення відповідачу за встановленою судом адресою реєстрації місця проживання повістки про виклик до суду. При цьому суд враховує, що відповідно до положень п. 1, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі наданих суду доказів було встановлено, що 01.06.2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 2468786 про надання споживчого кредиту в електронній формі. З наданої копії кредитного договору, додатку до нього та довідки про ідентифікацію вбачається, що укладення договору здійснювалося через інформаційно-телекомунікаційну систему товариства шляхом реєстрації відповідача в особистому кабінеті, проходження електронної ідентифікації та підтвердження волевиявлення одноразовим ідентифікатором (SMS-кодом), надісланим на номер мобільного телефону, зазначений нею під час реєстрації. Введення відповідного коду є електронним підписом одноразовим ідентифікатором та свідчить про прийняття умов договору в повному обсязі. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися у письмовій (у тому числі електронній) формі. Згідно із Законом України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у встановленому законом порядку, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі, а кожний електронний примірник із накладеним підписом є оригіналом такого документа. Згідно з умовами договору відповідачу надано кредит у розмірі 5 000 грн, який підлягав поверненню у встановлений строк із сплатою процентів за користування кредитом. Пунктом 3.1 договору передбачено, що проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кожен день користування кредитом за методом «факт/факт», але не більше 90 календарних днів поспіль із моменту виникнення прострочення. Умовами договору також визначено застосування стандартної та зниженої процентної ставки залежно від дотримання позичальником визначених умов. На підтвердження виконання первісним кредитором своїх зобов`язань надано докази перерахування кредитних коштів на платіжну картку, реквізити якої були повідомлені відповідачем при оформленні кредиту. Відтак суд встановив, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» належним чином виконало свій обов`язок щодо надання грошових коштів. Водночас відповідач зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася прострочена заборгованість. Відповідно до ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у розмірі й на умовах, визначених договором. У разі порушення строків повернення кредиту кредитодавець має право вимагати повернення всієї заборгованості. Крім того, судом встановлено, що 26.02.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021. Відповідно до ст. 512 ЦК України у зобов`язанні може бути замінено кредитора внаслідок відступлення ним права вимоги іншій особі. Згідно з наданими доказами до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2468786 від 01.06.2020 року в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу права вимоги. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В частинах 1 та 2 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. В частині 1 статті 549 ЦК передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому мається на увазі, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В частині 2 статті 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. З положень статті 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Норми статті 629 вказують, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд також керується ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальників процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а тому заборгованість, що виникла, слід стягнути з нього в примусовому порядку. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні правовідносини, первісний кредитор свої зобов`язання виконав належним чином, право вимоги правомірно перейшло до позивача, а відповідач допустила порушення умов договору, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача становить 16 400 грн, з яких 5 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 11 400 грн заборгованість за нарахованими процентами. Всупереч умовам договору, відповідач не виконала свого зобов`язання та припинив повернення наданого йому кредиту в строки, передбачені договором, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує, що відповідно до статті 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір із застосуванням коефіцієнта 0,8 у розмірі 2?662,40 грн. Крім того «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесло витрати в сумі 8 000,00 грн. на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, що підтверджується актом про надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги а.с. 31-34.

Outcome: approved