Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 26.04.2025-100002337 від 26.04.2025 року в розмірі 11 360 грн та сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.04.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 26.04.2025-100002337 на умовах його строковості, платності і поворотності шляхом перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача [NUMBER] . Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 4 000 грн строком на 168 днів, дата повернення кредиту 10.10.2025, процентна ставка «Економ» - фіксована у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, процентна ставка «Стандарт» - фіксована у розмірі 1% за один день користування кредитом, денна процентна ставка - 0,91%, комісія за надання кредиту 5% від суми кредиту та дорівнює 200 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 200 грн, неустойка 60 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного-неналежно виконаного зобов`язання. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого станом на дату подання позову його заборгованість за договором, з урахуванням сплаченої ним суми заборгованості, в загальному розмірі 11 360 грн. Ухвалою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву. За місцем реєстрації відповідача засобами поштового зв`язку була направлена копія ухвали про відкриття провадження, яка повернулась до суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Згідно відповіді № 2408768 від 03.03.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою засобами поштового зв`язку відповідачу також була направлена копія ухвали про відкриття провадження, яка повернулась до суду у зв`язку із закінчення встановленого терміну зберігання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. 26.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 26.04.2025-100002337 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором Е542 (а.с.18-24). Згідно заявки кредитного договору, що є частиною самого договору, [PERSON] 26.04.2025 надано кредит в сумі 4 000 грн строком на 168 днів з дати його надання, дата повернення 10.10.2025, процентна ставка «Економ» - фіксована у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, процентна ставка «Стандарт» - фіксована у розмірі 1% за один день користування кредитом, денна процентна ставка - 0,91%, комісія за надання кредиту 5% від суми кредиту та дорівнює 200 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 200 грн, неустойка 60 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного-неналежно виконаного зобов`язання, розмір процентів становить 547,5% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: [NUMBER] . У п. 14 кредитного договору сторони погодили графік платежів. При проходженні автентифікації було встановлено особу відповідача шляхом отримання відповідних даних, перелік яких визначено в електронній анкеті специфікації взаємодії абонентського вузла з центральним вузлом системи BankID Національного банку (а.с. 30 зворот). Факт отримання коштів відповідачем підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 26.11.2025, із якої вбачається, що 26.04.2025 о 21 год. 51 хвил. на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4 000 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 723471203. Призначення платежу: видача за договором кредиту № 26.04.2025-100002337 (а.с. 13). Згідно довідки-розрахунку ТОВ «Споживчий центр» про стан заборгованості за кредитним договором [PERSON] має непогашену заборгованість у загальному розмірі 11 360 грн, з яких: 4 000 грн основний борг, 4 760 грн проценти, що нараховані з 26.04.2025 по 10.10.2025, 600 грн комісія за обслуговування, 2 000 грн - неустойка (а.с. 14). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 368 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Водночас, згідно розрахунку за кредитним договором заборгованість відповідача за неустойкою становить 2 000 грн, відносно якої суд зазначає наступне. 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. 15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З розрахунку заборгованості вбачається, що впродовж дії воєнного стану відповідачу нараховувалась неустойка в сумі 2 000 грн, яка на підставі вказаних законів стягненню не підлягає. Таким чином, виходячи з вимог вищевказаних Законів, суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача на користь позивача в сумі 9 360 грн. Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с. 31). За таких обставин, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (9360х100:11360=82,39), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1995,81 грн судових витрат по оплаті судового збору (2422,40 х 82,39 : 100 = 1995,81). На підставі наведеного,

Outcome: partial