Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 11.08.2006 року він з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2010 року, та [PERSON] , 2013 року народження. Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з січня 2021 року, коли він виїхав за кордон. Підставами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, втрата довіри, любові та поваги один до одного. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому він прийшов до переконання, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , що зареєстрований 11.08.2006 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1843. Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 20.02.2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали від 20.02.2026 року та копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено 05.03.2026 року. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подала, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, за відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3 ст.105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.08.2006 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1843, що підтверджується цифровою копією актового запису про шлюб від 14.02.2026. Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Із позовної заяви слідує, що підставою розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного, спільне проживання припинено. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач прийшов до переконання, що сім`я розпалась і бажає розірвати шлюб, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також беручи до уваги, що сторони не бажають зберегти сім`ю, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved