Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Позивач АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10.06.2019 між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001328991801, на підставі якого відповідачу видано кредитну картку з установленим кредитним лімітом у розмірі 15 000 грн., який у подальшому було збільшено до 20 000 грн. Позичальником належним чином не виконувались обов`язки щодо повернення кредиту, у зв`язку із цим утворилась заборгованість на загальну суму 30 618,69 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та стягнути судові витрати. Ухвалою судді від 02.02.2026 р. було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачу, та роз`яснено його право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач скористався наданим йому процесуальним правом на подання відзиву та заперечень проти позову, подавши письмовий відзив, у якому просив суд задовольнити позов частково у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відмовивши в задоволенні інших заявлених вимог. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10.06.2019 між сторонами укладено кредитний договір № 2001328991801, на підставі якого відповідачу видано кредитну картку з установленим кредитним лімітом у розмірі 15 000 грн, який у подальшому було збільшено до 20 000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору, а тому борг відповідача, станом на 24.11.2025 складає 30 618.69 грн., з яких: - 19480.34 грн. заборгованість за кредитом; - 11138.35 грн. заборгованість процентами. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Згідно ст. 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, в зв`язку з чим, позов підлягає повному задоволенню. Щодо доводів, викладених у відзиві відповідача, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. Посилання відповідача на необхідність задоволення позову лише в частині стягнення тіла кредиту саме по собі не спростовує обов`язку сплати процентів за користування кредитними коштами, оскільки нарахування процентів передбачено умовами кредитного договору та відповідає вимогам чинного законодавства. Проценти є платою за користування кредитом і входять до складу грошового зобов`язання позичальника. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок сплати судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved