Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з заявою в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце смерті м.Токмак Токмацький район, Запорізької області, яка настала [INFO] . Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що її батько [PERSON] помер [INFO] , місце смерті російська федерація, Запорізька область, Токмацький район, м.Токмак. 23.12.2025 року Територіальним відділом РАЦС Запорізької області було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , серія [NUMBER] . Територія Пологівського (колишній Токмацький) району Запорізької області, в тому числі м.Токмак віднесена до тимчасово окупованої російською федерацією території. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявниця не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті батька заявниці громадянина України [PERSON] , має для заявника важливе юридичне значення, оскільки дозволить здійснити відповідно до вимог діючого законодавства України реєстрацію його смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть, з подальшою реалізацією її прав. Посилаючись на викладені обставини просить суд заяву задовольнити. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 квітня 2026 року у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник заінтересованої особи Лубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відділу. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Заявниця [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданим Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області від 25 жовтня 2008 року (а.с.3-4). Судом встановлено факт родинних відносин заявниці [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що [PERSON] був батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). При укладенні шлюбу заявниця змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). В матеріалах справи наявний документ окупаційної влади: свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , згідно з яким [PERSON] , уродженець Херсонської області, Верхньорогачицького району, селище Верхній Рогачик, помер [INFO] о 11 год 00 хв, місце смерті: російська федерація, Запорізька область, Токмацький район, м.Токмак, дата видачі 23 грудня 2025 року (а.с.8). Відповідно до Довідки про смерть №С-02369 виданої Територіальним відділом РАЦС Токмацького району Управління РАЦС Запорізької області від 23.12.2025 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Причина смерті: гіпертензивна хвороба з переважним ураженням серця із серцевою недостатністю; геморрагічний інсульт у правій лобовій частині; виразкова хвороба, активна фаза, тяжка течія; гостра виразка пілоричного відділу шлунка, перфорація, розлитий перетоніт; хронічний алкоголізм, алкогольний делірій (а.с.9) Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, на дату смерті [PERSON] територія Пологівського (колишнього Токмацького) району Запорізької області, в тому числі м. Токмак Токмацької міської територіальної громади, з 26.02.2022 року віднесена до тимчасово окупованої російською федерацією території. Свідоцтво про смерть [PERSON] видане на непідконтрольній Україні території, а саме органом який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсними і не створює правових наслідків. Цей документ не є офіційним документами, відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на підставі яких можливо провести державну реєстрацію смерті. Згідно з п. 1 ПП ВСУ №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 17 зазначеного Закону України передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою. Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у своєму висновку Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туреччини», зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. З викладеного вище, встановлено, що заявницею надано достатньо доказів того, що [PERSON] дійсно помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, а тому, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт смерті [PERSON] в судовому порядку. Доказів, які б спростовували факт смерті, суду не надано.

Outcome: approved