Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позиції сторін ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у грудні 2025 року звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 27.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] був укладений договір № 4566911, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. Також, 11.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір № 75327122, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. 29.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 4566911 від 27.08.2021. 27.01.2022 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 75327122 від 11.08.2021. 10.01.2023 між ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало (відступило) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитними договорами № 4566911 від 27.08.2021 та № 4566911 від 27.08.2021. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви утворилася заборгованість: 1)за кредитним договором № 4566911 від 27.08.2021 у розмірі 63960,00 грн, яка складається з наступного: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в розмірі 8000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 54440,00 грн; заборгованість за комісіями у розмірі 1520,00 грн; 2) за кредитним договором № 75327122 від 11.08.2021 у розмірі 15539,35 грн, яка складається з наступного: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в розмірі 5000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 10447,85 грн; інфляційні збитки у розмірі 80,00 грн; нараховані 3% річних у розмірі 11,50 грн. Таким чином відповідачка має непогашену заборгованість перед «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитними договорами, яка становить 79499,35 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути на користь позивача із [PERSON] заборгованість за кредитними договорами в розмірі 79499,35 грн, сплачений судовий збір у сумі 2442,40 грн та понесені витрати на правову допомогу у сумі 25000,00 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 24.12.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці направлено копію ухвали суду від 24.12.2025 за місцем її реєстрації. Поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» 26.01.2026. Також відповідачка повідомлена шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. Зважаючи те, що поштова кореспонденція направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, оголошення про виклик розміщено на веб-сайті суду, це є достатнім сповіщенням відповідачки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитними договорами, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що 27.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 4566911, відповідно до якого відповідачці надано кредит у сумі 8000,00 грн, строком на 15 календарних днів, датою повернення 11.09.2021 та стандартною процентною ставкою 5% за кожен день користування та можливістю пролонгації кредитного договору (а.с. 61-65). Зазначений договір укладено між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальниці за допомогою одноразового ідентифікатора F60802 (а.с. 36). Сторонами було погоджено графік платежів, який є додатком № 1 до договору та паспорт споживчого кредиту (а.с. 84, 103). Також, 11.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 75327122, відповідно до якого відповідачці надано кредит у сумі 4000,00 грн, строком на 30 календарних днів, датою повернення 10.09.2021, зниженою процентною ставкою 0,60% та стандартною процентною ставкою 1,99% за кожен день користування (а.с. 43). 16.08.2021 додатковою угодою до договору № 75327122 збільшено кредит до суми 5000,00 грн (а.с. 44) Указаний договір укладено між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальниці за допомогою одноразового ідентифікатора 2Bu37mpAoE та додаткову угоду за допомогою одноразового ідентифікатора QL38SMskbv. Погоджено графік платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору (а.с. 43зв.). У матеріалах справи є Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Статут ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (а.с. 45-50, 17-18). Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частини 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитних договорів вбачається, що у них визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальниця [PERSON] погодилася на укладення договорів саме такого змісту, про що свідчить підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами. Водночас, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» додані позивачем до позовної заяви правила надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН», оскільки вони не містять підпису [PERSON] . Також суд не приймає як складову частину кредитного договору паспорт споживчого кредиту, що був доданий до позовної заяви, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «МІЛОАН» виконало та перерахувало кошти у сумі 8000,00 грн на наданий картковий рахунок позичальниці через платіжну систему LIQPAY квитанція № 1745831624 від 27.08.2021 (а.с. 37). Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» також виконало та перерахувало кошти у сумі 4000,00 грн та 1000,00 грн на наданий картковий рахунок позичальниці через платіжну систему ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» (а.с. 51, 53). Отже, ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконали та надали відповідачці кредитні кошти згідно укладених договорів. 29.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу за №29-11-102, відповідно до умов якого та реєстру боржників від 29.11.2021, ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників за кредитним договорами, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 4566911 від 27.08.2021 у розмірі 29160,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту - 8000 грн, заборгованість за відсотками 19640,00 грн, заборгованість за комісією 1520,00 грн (а.с. 71-75, 83). 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого та реєстру боржників від 10.01.2023, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників за кредитним договорами, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 4566911 від 27.08.2021 у розмірі 63960,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 8000 грн, заборгованість за відсотками 34800,00 грн, заборгованість за комісією 1520,00 грн (а.с. 67, 104-106). 27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу за №27/01/2022, відповідно до умов якого та реєстру боржників від 29.11.2021, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників за кредитним договорами, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 75327122 від 11.08.2021 у розмірі 15447,85 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн, заборгованість за відсотками 10447,85 грн (а.с. 88-92, 100-102). 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого та реєстру боржників від 10.01.2023, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників за кредитним договорами, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 75327122 від 11.08.2021 у розмірі 15539,35 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 5000 грн, заборгованість за відсотками 10447,85 грн, нараховані 3% річних 11,50 грн, інфляційні збитки 80,00 грн (а.с. 68, 104-106). Відповідно до пункту 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитних договорів, які був укладений 27.08.2021 між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» та 11.08.2021 між [PERSON] , а також первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі статтями 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Всупереч умов кредитного договору № 4566911 від 27.08.2021 відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість яка станом на 28.11.2025 складає 63960,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту - 8000 грн, заборгованість за відсотками 5440,00 грн, заборгованість по комісії 1520,00 грн (а.с. 69). Враховуючи установлені судом обставини та вимоги викладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачкою належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4566911 від 27.08.2021 за тілом кредиту у розмірі 8000,00 грн підлягає задоволенню у повному обсязі. Що стосується стягнення нарахованих процентів, суд зазначає таке. Згідно з умовами указаного договору кредит надається строком на 15 днів. На підставі пункту 2.3.1.2 договір можна продовжити не більше ніж на 60 днів. Отже нарахування відсотків за договором повинно здійснюватися з 27.08.2021 по 09.11.2021, що дорівнює сумі 30000,00 грн. Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією пов`язаною з наданням кредиту в розмірі 1520,00 грн зважаючи на таке. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку та виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Отже умова договору щодо сплати винагороди за надання фінансового інструменту фактично є нікчемною. Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15, від 21 квітня 2021 року в справі №677/1535/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 21 липня 2021 року в справі №751/4015/15, від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15-ц. Також, всупереч умов кредитного договору № 75327122 від 11.08.2021 відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість яка станом на 28.11.2025 складає 15539,35 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн, заборгованість за відсотками 10447,85 грн, 3% річних 11,50 грн, інфляційні збитки 80,00 грн (а.с. 70). Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Відтак, позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають частковому задоволенню на загальну суму 53539,35 грн. Судові витрати Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково на 67,34%, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1631,24 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн, суд враховує таке. Відповідно до частин 1, 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц. За інформацією про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 28.11.2025 про надання юридичних послуг було проведено: надання усної консультації з вивчення документів; підготовка пропозицій; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (а.с. 35). Суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг. Указаний спір належить до категорій малозначних справ, обсяг аналітичної й технічної роботи щодо підготовки позову незначний, позови товариства «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» по стягненню кредитної заборгованості є типовими та масовими, відтак суд дійшов переконання, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та необґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає зменшенню. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката. З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми частини 4 статті 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000,00 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду, є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. З огляду на викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5631 грн 24 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, як складаються із судового збору (1631 грн 24 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (4000 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial