Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

16 листопада 2025 року представник ТОВ «Цикл Фінанс» Дорошенко М.А. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 26203000494751 від 03.06.2021 року в розмірі 43696,91 гривень., а також покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 червня 2021 року між [PERSON] та акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» укладено кредитний договір № 26203000494751. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, шляхом встановлення на поточний рахунок клієнта кредитного ліміту з можливістю здійснення з ним операцій (зняття коштів з Рахунку, платежі з Рахунку тощо). Відповідач зобов`язалась повернути дані кошти, сплатити відсотки за користування ними. Відповідач здійснювала користування грошовими коштами кредитного ліміту, однак, свої зобов`язання щодо повернення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитною лінією не виконала належним чином у зв1язку із чим за нею утворилась заборгованість. 28.05.2025 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладений договір факторингу №28/05/25 від 28.05.2025 року, за яким ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 26203000494751 від 03.06.2021 року, заборгованість за яким становить 43696,91 гривень, з яких: 18695,46 заборгованість по тілу кредиту; 125001,45 гривень заборгованість по відсоткам;. Після отримання права вимоги, ТОВ «Цикл Фінанс»» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, однак відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, тому ТОВ «Цикл Фінанс» за захистом своїх прав вимушене звернутись до суду. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 10 грудня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалась. Представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» в судове засідання не з`явилась, натомість в прохальній частині позовної заяви зазначила, що просить розглянути справу без участі представника позивача та не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2021 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» укладено Договір № 26203000494751 про встановлення кредитного ліміту (далі Договір № 26203000494751, кредитний договір) , який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» (далі УДБО), розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей договір встановлення кредитного ліміту, що разом становлять єдиний Кредитний договір,. Згідно з Договором № 26203000494751, сторони погодили, що [PERSON] отримує кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, відкритий в АТ «Банк Кредит Дніпро», строком дії 12 місяців, з можливістю пролонгації. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом в розмірі: 48% річних; на прострочену заборгованість за Кредитом: 56% річних; розмір процентної ставки протягом пільгового періоду складає 0,01% річних. Відповідач підтвердила, що до підписання Договору № 26203000494751, вона ознайомилась та згодна з умовами УДБО та погоджується з ними. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. АТ «Банк Кредит Дніпро» повністю виконало умови Договору, відкрило поточний рахунок у валюті гривня та надало відповідачу платіжну картку із встановленим кредитним лімітом зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. З наданої суду виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 03.06.2021 року по 27.05.2025 року, встановлено, що відповідач використала кошти Банку, та частково погашала заборгованість, що свідчить при визнання відповідачем правовідносин між нею та Банком. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Разом з тим, відповідач належним чином не виконувала кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості, складеного АТ «Банк Кредит Дніпро» станом на 27.05.2025 року складає 43156,02 гривень, з яких: 11081,10 гривень залишок строкового кредиту; 7614,36 гривень залишок простроченого кредиту; 688,39 гривень залишок нарахованих строкових відсотків;23772,17 гривень залишок прострочених відсотків. Щодо наявності у ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги до відповідача за Договором № 26203000494751 про встановлення кредитного ліміту від 03 червня 2021 року, суд зазначає наступне. 28 травня 2025 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 28/05/25 від 28 травня 2025 року за умовами якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «Цикл Фінанс» права грошової вимоги за Кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників, що є додатком до Договору факторингу № 28/05/25 від 28 травня 2025 року, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 26203000494751 від 03.06.2021 року, загальний розмір заборгованості за яким складає загальному розмірі 43696,91 гривень, з яких: 18695,46 гривень прострочена заборгованість по тілу кредиту; 25001,450000000001 гривень прострочена заборгованість за відсотками, 1024 днів прострочення. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Отже, до ТОВ «Цикл Фінанс» відповідно до укладеного Договору факторингу № 28/05/25 від 28 травня 2025 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 26203000494751 про встановлення кредитного ліміту від 03 червня 2021 року. Після отримання права вимоги за вказаними кредитним договором, ТОВ «Цикл Фінанс» не здійснювало нарахування жодних штрафних санкцій, направило відповідачу Вимогу від 28.05.2025 року, що містить інформацію про заміну кредитора та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, заборгованість відповідачем не погашалась, а її загальний розмір, відповідно до наданих позивачем розрахунку та довідки картка обліку заборгованості боржника, складає 43696,91 гривень, з яких: 18695,46 гривень сума основного боргу за тілом кредиту; 2500,45 гривень сума боргу за відсотками Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, і ході розгляду справи відповідачем не оспорювався. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання і згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «Цикл Фінанс», яке є правонаступником кредитора в загальному розмірі 43696,91 гривень. При цьому, в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б підтверджували виконання нею зобов`язань за кредитним договором чи спростовували наведені позивачем доводи, зокрема, й наданий розрахунок заборгованості. За таких обставин, враховуючи, що в установлені договором строки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача, який є правонаступником кредитора, заборгованість за Договором № 26203000494751 про встановлення кредитного ліміту від 03 червня 2021 року, в розмірі 43696,91 гривень, з яких: 18695,46 гривень сума основного боргу за тілом кредиту; 2500,45 гривень сума боргу за відсотками. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.п. 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною, укладено Договір № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25 березня 2025 року та Додаткову угоду №26203000494751 від 28.10.2025 року до Договору № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25 березня 2025 року. Обсяг виконаних робіт визначений акті № 26203000494751 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 28.10.2025 року та в Детальному описі робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Дорошенко М.А. , згідно з якими, ТОВ «Цикл Фінанс» надано правову допомогу на загальну суму 3000,00 гривень. Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті № 162 від 30.102025 року, ТОВ «Цикл Фінанс» на користь адвоката Дорошенко М.А. здійснило оплату за юридичні послуги в сумі 3000,00 гривень, Призначення платежу: Згідно Дог. про надання правової допомоги №43453613/1 від 25.03.2025р.,відповідно до Акту № 26203000494751. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Також, за звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № СЗ-370 від 30.10.2025 року. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.

Outcome: approved