Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони припинили шлюбні відносини, у них відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси, вони втратили почуття любові та поваги, спільного господарства не ведуть. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. Ухвалу про відкриття провадження у справі від 09 лютого 2026 року надіслано сторонам. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просить суд розглядати справу у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 05 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 120, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.11.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу у сторін є одна неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09.07.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції у Тернопільській області. В Постанові Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved