Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Манькута Т.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що подружжя перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 травня 2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 592. Від шлюбу з відповідачем мають дочку: [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] , вказує, що у них відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вказує, що ведення спільного господарства між ними припинено, відсутній спільний побут та бюджет. Покликаючись на викладені обставини, просить шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. 23 січня 2026 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи прийнято проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 02 березня 2026 на адресу суду від відповідача [PERSON] , надійшла заява про визнання позову та у якій просить розгляд справи проводити без її участі. 31 березня 2026 на адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Манькута Т.В., надійшла заява у якій просить суд проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 16 травня 2015 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . За час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст. 112 СК України, суд доходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved