Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Даний позов мотивує тим, що 09.10.2020 року виконавчим комітетом Коршівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою - [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] . Вказує, що у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ; [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя, виховання дітей та ведення спільного господарства. Вказує, що вони втратили взаєморозуміння одне до одного, і кожен з них живе своїми інтересами. Вказує, що спільно не проживають, не ведуть спільний побут та не підтримують відносини. Вказує, що шлюб між ними носить формальний характер, примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Просить суд дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явився, однак у позові просив розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб 09.10.2020 року Виконавчим комітетом Коршівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області, актовий запис № 12 було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження, встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі, свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с.6). Згідно копії повного свідоцтва про народження засвіденого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] [INFO] (а.с.8-9). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати. Згідно з абзацом першим частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Щодо вимоги про залишення дітей сторін проживати разом з відповідачем, то суд вважає її такою, що до задоволення не підлягає. Так, Сімейним кодексом України не передбачено залишення проживання дитини з одним із подружжя при розірванні шлюбу, Сімейним кодексом України такий обов`язок не встановлений. Верховний Суд у Постанові від 15.01.2025 року у справі № 755/15383/23, зазначив, що відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)). Тому позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial