Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 10.08.2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання Заяви про приєднання № 130321303/090919. Крім того, 24.01.2023 року [PERSON] подано до Банку Кредитну заяву № 3202915941, відповідно до якої просив надати кредит на умовах подукту Кеш-Кредит в розмірі 5000,00 грн, строком на 60 місяців. Банком було погоджено та встановлено кредитний ліміт в сумі 161600,00 грн. Банк свої зобов`язання перед Відповідачем виконав в повністю. [PERSON] використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому станом на 25.11.2025 року заборгованість відповідача перед банком становить 192202,24 грн, з яких: заборгованості за основним боргом (кредитом) 161027,59 грн, проценти за користування кредитом 31174,65 грн. У зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Заявою про приєднання № 130321303/090919 від 10.08.2021 року у сумі 192202,24 грн та понесені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.01.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками отримано відповідачем 05.03.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, відповідач ознайомленний з матеріалами справи 10.03.2026 року. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 10.08.2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено заяву про приєднання № 130321303/090919 до договору комплексного банківського обслуговування клієнта, згідно з умовами якого у разі приєднання клієнта до договору, банк зобов`язується надати клієнту визначені договором та обрані клієнтом послуги, а клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених договором і тарифами (а.с. 9-14). Згідно з пунктом 5.1 Заяви, клієнт просив шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) на картковий рахунок № [NUMBER] та підтверджена згода Клієнта на встановлення максимальних параметрів кредитування: максимальний розмір кредиту 250000,00 грн. Крім того, 24.01.2023 року Відповідачем було підписано кредитну заяву № 3202915941. За якою сума кредиту 5000,00 грн, строком на 60 місяців (а.с.6-8). Клієнту погоджено та встановлено кредитний ліміт в сумі 161600,00 грн та кредит-розстрочку в розмірі 5000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом 46,800% річних, строком на 60 місяців з наступною пролонгацією, що підтверджується висновком-авторішення щодо погодження надання (встановлення/зміну розміру) кредиту АТ "ОЩАДБАНК" № 3552394149/130125 від 19.11.2024 року (а.с. 15). Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. Користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку за період з 22.01.2023 року до 26.10.2025 року (а.с. 122-224). Однак, як вбачається із Розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором № 17632289 від 23.01.2023 року, відповідач [PERSON] належним чином не виконував умови договору, у зв`язку з чим станом на 28.10.2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 192202,24 грн, з яких: 161027,59 грн - заборгованість по кредиту, 31174,65 грн - проценти за користування кредитом (а.с.225-228). Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Кредитором, Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 17632289 від 23.01.2023 шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сплачуючи кредит, Відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». АТ «Державний ощадний банк України» на адресу відповідача [PERSON] надсилалася вимога про дострокове повернення кредиту №55/5.8-02/139146/2025 від 29.10.2025 року, яка залишилася без реагування (доказів протилежного суду не надано) (а.с. 119). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу (стаття 526 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною статті 634 Цивільного кодексу України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою статті 1054, частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що відповідач погодилась на умови кредитування шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг своїм підписом. Відповідач активно користувалася встановленим їй кредитним лімітом. Коли на картковому рахунку закінчились кошти, відповідачка продовжила користуватися карткою, що призвело до утворення овердрафту. На підставі вищезазначеного, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, а саме випливають з договору кредиту, встановив, що права позивача відповідачем [PERSON] порушені, а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» 3028,00 грн судового збору.

Outcome: approved