Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

28.03.2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором № 3917995 від 23.05.2021р. у розмірі 39520 грн, стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та понесені витрати на оплату правової допомоги у розмірі 6000 грн. Просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 травня 2021 року відповідачка уклала із ТОВ «МІЛОАН» договір про надання кредиту №3917995, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» надав позичальнику кредит у сумі 8000,00 грн. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» який має силу договору, укладеного у письмовій формі та підписаного сторонами. ТОВ «МІЛОАН» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 8000,00 грн. Позичальниця не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 13.09.2021 року становить: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 30000 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 1520 грн., а разом 39520,00 грн. 13.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ-ФІНАНС» укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ДІДЖИ-ФІНАНС». За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ-ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №3917995 від 23.05.2021 року станом на 13.09.2021 року: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 30000 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 1520 грн., а разом 39520,00 грн., а також судові витрати. Ухвалою суду від 22.04.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Розгляд справи неодноразово відкладався, у т.ч. на 22.07.2024. 22.07.2024 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. 29.07.2024 ухвалою суду продовжено розгляд справи та призначено до розгляду на 22.10.2024 року. Розгляд справи неодноразово відкладався, у т.ч. на 12.03.2026. 12.03.2026 ухвалою суду призначено заочний розгляд справи. Також суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення до 30.03.2026. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України, просив справу розглядати у відсутність представника позивача, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України. На електрону адресу суду направила клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Однак, на думку суду, дане клопотання до задоволення не підлягає, оскільки судом вже неодноразово відкладався розгляд справи з цих підстав та жодних доказів неможливості участі в судовому засіданні, в тому числі дистанційно, до клопотання не додано. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, сукупністю належних, достовірних і допустимих доказів суд встановив такі фактичні обставини і правовідносини. 23 травня 2021 року відповідачка в електронній формі уклала із ТОВ «МІЛОАН» договір про надання кредиту №3917995, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» надав позичальниці кредит у сумі 8000,00 грн. на умовах платності (стандартна відсоткова ставка - 2,5 відсотків в день, комісія 1520 грн. ) і строковості з можливістю пролонгації строку кредитування, а.с.42-47,140-146. 23.05.2021 кредитні кошти було перераховано на банківський рахунок відповідачки, а.с. 99. Згідно розрахунку позивача відповідачка має заборгованість за договором станом на 13.09.2021 року в сумі 39520,00 грн., в т.ч.: заборгованість за тілом кредиту 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 30000 грн, заборгованість за комісійними винагородами 1520 грн., а.с.151-153. 13.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ-ФІНАНС» укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ДІДЖИ-ФІНАНС», а.с.73-78. Відповідно до Акту приймання-передачі до договору факторингу №07Т від 13.09.2021 ТОВ ТОВ «ДІДЖИ-ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 39520,00 грн., а.с.85. Оцінка суду. За правилами ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. За приписом ст.3 цього Закону електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до вимог ст. 6, ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Як виливає з матеріалів справи, між ТОВ «МІЛОАН» і [PERSON] виникли кредитні правовідносини, остання отримала кредитні кошти згідно добровільно узгоджених у договорі умов. Доказів про повернення боргу у повному обсязі, про звільнення від цивільно-правової відповідальності , в т.ч. контррозрахунку заборгованості, до суду не надано, у звязку з чим суд приходить до висновку про порушення зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З огляду на наведене, перехід права вимоги боргу до позивача, порушення зобовязання - позов підлягає задоволенню з метою захисту майнових прав позивача. В порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн., які є обгрунтованими, співмірними і документально підтвердженими. На підставі викладеного,

Outcome: approved