Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Товариство звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором надання позики. Позивач посилається на те, що 21 квітня 2021 року між АТ "МЕГАБАНК" та [PERSON] укладено ли кредитний договір № 19-019-867-2-21-Г. За умовами укладеного кредитного договору, кредитодавець (банк) надає кредитні кошти, в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до договору. Також, як визначено в самому кредитному договорі, цей договір є договором приєднання до правил обслуговування клієнтів в АТ "МЕГАБАНК"/Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які розміщуються на офіційному сайті АТ "МЕГАБАНК": www.megabank.ua. Розділом 2 кредитного договору визначено умови та порядок надання кредиту. У відповідності до вказаних умов: кредит надається на строк з 21 квітня 2021 року до 20 квітня 2023 року включно; загальний розмір кредиту складає 102 200 гривень; процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) складає 5.00% річних; розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту складає 1,80 % та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі і видав позичальнику кредитні кошти в сумі 102 200 гривень. Однак, позичальник належним чином умови кредитного договору не виконував і не сплачував всі узгоджені платежі на погашення кредитної заборгованості. Таким чином, станом на день подання цієї позовної заяви, у відповідача перед позивачем існує заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 116 488,21 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) (в тому числі простроченим) в сумі 77 594,88 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (в тому числі простроченими) в сумі 5 780,53 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями (в тому числі простроченими) в сумі 33 112,80 грн. Вказана сума заборгованості за кредитним договором розрахована банком станом на 03.09.2024, і в подальшому позивачем не змінювалась. Після 03.09.2024 жодних додаткових нарахувань, в т.ч. комісій, процентів, штрафів позивачем не проводилось. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.202, між АТ "МЕГАБАНК" (банк)та ТОВ "ФК "МУСТАНГ ФІНАНС" (новий кредитор) був укладений договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Таким чином, новий кредитор ТОВ "ФК "МУСТАНГ ФІНАНС" набув право вимоги до боржників за основними договорами, в тому числі і за кредитним договором 19-019-867-2-21-Г від 21 квітня 2021року, відповідно до якого боржником є [PERSON] ТОВ "ФК "МУСТАНГ ФІНАНС" (первісний кредитор) 27.12.2024 уклало з ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" (новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку №1 "Друкований Реєстр Боржників" до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" перейшло і право вимоги в тому числі і за кредитним договором № 6-01/2021-ЕК-UAH від 29/06/2021, відповідно до якого боржником є [PERSON] .. Згідно з Розрахунком заборгованості відповідача - боржника за кредитним договором, сформованої АТ "МЕГАБАНК" станом на 03.09.2024 (дата укладання Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги) заборгованість боржника/відповідача становить: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) (в тому числі прострочена): 116 488,21 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) (в тому числі простроченим) в сумі 77 594,88 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (в тому числі простроченими) в сумі 5 780,53 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями (в тому числі простроченими) в сумі 33 112,80 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві по суті справи просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач будучи повідомленим, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про день, час та місце проведення судового засідання, не з`явилась, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 21 квітня 2021 року між АТ "МЕГАБАНК" та [PERSON] укладено ли кредитний договір № 19-019-867-2-21-Г. За умовами укладеного кредитного договору, кредитодавець (банк) надає кредитні кошти, в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до договору. Також, як визначено в самому кредитному договорі, цей договір є договором приєднання до правил обслуговування клієнтів в АТ "МЕГАБАНК"/Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які розміщуються на офіційному сайті АТ "МЕГАБАНК": www.megabank.ua. Розділом 2 кредитного договору визначено умови та порядок надання кредиту. У відповідності до вказаних умов: кредит надається на строк з 21 квітня 2021 року до 20 квітня 2023 року включно; загальний розмір кредиту складає 102 200 гривень; процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) складає 5.00% річних; розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту складає 1,80 % та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі і видав позичальнику кредитні кошти в сумі 102 200 гривень. Однак, позичальник належним чином умови кредитного договору не виконував і не сплачував всі узгоджені платежі на погашення кредитної заборгованості. Таким чином, станом на день подання цієї позовної заяви, у відповідача перед позивачем існує заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 116 488,21 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) (в тому числі простроченим) в сумі 77 594,88 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (в тому числі простроченими) в сумі 5 780,53 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями (в тому числі простроченими) в сумі 33 112,80 грн. Вказана сума заборгованості за кредитним договором розрахована банком станом на 03.09.2024, і в подальшому позивачем не змінювалась. Після 03.09.2024 жодних додаткових нарахувань, в т.ч. комісій, процентів, штрафів позивачем не проводилось. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.202, між АТ "МЕГАБАНК" (банк)та ТОВ "ФК "МУСТАНГ ФІНАНС" (новий кредитор) був укладений договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Таким чином, новий кредитор ТОВ "ФК "МУСТАНГ ФІНАНС" набув право вимоги до боржників за основними договорами, в тому числі і за кредитним договором 19-019-867-2-21-Г від 21 квітня 2021року, відповідно до якого боржником є [PERSON] ТОВ "ФК "МУСТАНГ ФІНАНС" (первісний кредитор) 27.12.2024 уклало з ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" (новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку №1 "Друкований Реєстр Боржників" до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" перейшло і право вимоги в тому числі і за кредитним договором № 6-01/2021-ЕК-UAH від 29/06/2021, відповідно до якого боржником є [PERSON] .. Згідно з Розрахунком заборгованості відповідача - боржника за кредитним договором, сформованої АТ "МЕГАБАНК" станом на 03.09.2024 (дата укладання Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги) заборгованість боржника/відповідача становить: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) (в тому числі прострочена): 116 488,21 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) (в тому числі простроченим) в сумі 77 594,88 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (в тому числі простроченими) в сумі 5 780,53 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями (в тому числі простроченими) в сумі 33 112,80 грн. До цього часу зобов`язання не виконано. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "ФКЄВРОКРЕДИТ" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Водночас суд зазначає, що [PERSON] відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подав, як і жодних доказів на спростування факту укладення договору, використання кредитних коштів чи розміру заборгованості. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не виконував свої зобов`язання перед товариством, що є істотним порушенням договору, внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, а тому суд вважає, що даний позов є обґрунтований та доведений належними доказами, тому підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 11200,00 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" та Адвокатським об?єднанням №Альянс ДЛС» 05 січня 2026 року укладений договір про надання правничої допомоги №12084526. До позову додано акт приймання-передачі послуг правничої допомоги. Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень статей 77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.

Outcome: approved