Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача борг згідно з Кредитним договором (офертою) №16.07.2025-100001187 від 16.07.2025 у розмірі 14388,63 грн та судові витрати по справі, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.07.2025 між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №16.07.2025-100001187, на умовах платності зі сплатою процентів у розмірі 1% за один день користування кредитом, строковості - на 140 днів та поворотності. Оскільки відповідач свої договірні зобов`язання належним чином не виконав, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором у судовому порядку. 22.01.2026 судом винесена ухвала про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 14). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. (а.с. 9) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином судовою повісткою, а також шляхом розміщення інформації про дату проведення судового засідання на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет : http://ml.rv.court.gov.ua/sud1712/. (а.с. 16) Відповідач, будучи належним чином повідомленим про строк подання відзиву, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк для подання відзиву на позовну заяву, відзив до суду не подав, тому суд у відповідності до ч.5 ст.289 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, його неявка визнана судом такою, що має місце без поважних причин, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 16.07.2025 між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №16.07.2025-100001187, шляхом підписання відповідачем електронним цифровим підписом заявки, що є невід`ємною частиною договору, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до умов кредитного договору кредит надається на наступних умовах: сума кредиту: 5000,00 грн.; строком на 140 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, неустойка - 50,00 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання та комісія за надання кредиту 1000,00 грн. (див. додаток "Електронний суд") Як вбачається з квитанції до платіжної інструкції №20285-1391-236243521 ТОВ ФК "Контрактовий дім" 16.07.2025 перерахував на платіжну картку клієнта № [NUMBER] кошти за кредитним договором №16.07.2025-100001187 на загальну суму 5000,00 гривень. (див. додаток "Електронний суд") Встановлені судом обставини вказують на те, що між сторонами виникли правовідносини, що виникають з договору кредиту. Такі правовідносини регулюються параграфом першим глави 71 ЦК України, ст.ст. 526, 536, 1046, ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України, положеннями ЗУ "Про електронну комерцію", відповідно до яких кредитне зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. З цього випливає обов`язок боржника повернути отримані кредитні кошти, сплатити відсотки за їх користування та комісії, у строки, на умовах та в розмірах, передбачених Кредитним договором. Однак, всупереч вищезазначеним положенням закону, свого обов`язку по поверненню використаних кредитних коштів, відсотків за їх користування та комісії, у строки, на умовах та в розмірах, передбачених Кредитним договором, [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 14388,63 гривень, яка складається із заборгованості з основного боргу 5000,00 гривень, відсотків 6300,00 гривень, комісії за видачу кредиту 588,63 гривень та неустойки 2500,00 гривень. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються детальним розрахунком. (див. додаток "Електронний суд") Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] прострочив виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим, йому нарахована заборгованість, яка складається, крім тіла кредиту, відсотків за його користування, комісії та неустойки. Зазначена у розрахунку сума заборгованості за нарахованими відсотками та комісії узгоджується з розміром відсоткової ставки, зазначеної в Договорі. Таким чином, нарахована заборгованість зі сплати суми тіла кредиту, відсотків та комісій за видачу кредиту є обгрунтованою, оскільки передбачена умовами Договору. Тому, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту, нарахованих відсотків за його користування та комісії, знайшов своє підтвердження у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 11888,63 гривень. В іншій частині позовних вимог, а саме, нарахованої неустойки у розмірі 2500,00 гривень, слід відмовити, оскільки згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищенаведене, позов ТзОВ «Споживчий центр» підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.512,516,612,625 ЦК України , п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України,

Outcome: partial