Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 16.09.2025 [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що в 2019 році вона уклала шлюб з [PERSON] . За час шлюбу у них народився син [PERSON] . Оскільки їхнє спільне життя не склалось рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 11.01.2022 шлюб між ними розірвано. Дитина після розірвання шлюбу залишилась проживати з нею. Відповідач після розірвання шлюбу зібрав всі свої речі і переїхав жити по місцю своєї реєстрації. Після розірвання шлюбу, батько не надавав жодних коштів на утримання сина, у зв`язку з чим вона була змушена звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі частки з усіх видів його заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 21.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі судового наказу батько сплачував аліменти на дитину дуже рідко, поодинокими платежами, але це продовжувалось не довго. Батько припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини. Станом на час подання заяви заборгованість зі сплати аліментів складає 86487,25 грн. Син залишився повністю під її опікою та повному її утриманні. Вона самостійно дбає про нього, виховує його, забезпечує матеріально та дбає про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, намагається різносторонньо розвивати його світогляд. Син в силу стану свого здоров`я та медичного діагнозу потребує особливої уваги, додаткової корекції з боку фахівців, вона постійно відвідує з сином логопеда, це все вимагає не малих фінансових витрат. Батько ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти. Батько не вітає сина зі святами, не дарує подарунків на день народження чи свято Миколая. Вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно їхнього сина [PERSON] . Стислий виклад позиції (заперечень) відповідача. Відповідач відзиву на позов не надав. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 19.09.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 13.10.2025. Встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Ухвалою суду від 13.10.2025 підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.11.2025. Залучено до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Служби у справах дітей виконавчого комітету Сколівської міської ради та Службу у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області. Зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області надати висновок щодо розв`язання спору - доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] . На підставі ухвали суду від 22.12.2025 замінено третю особу Службу у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області на належну третю особу - Службу у справах дітей Східницької селищної ради. Зобов`язано Службу у справах дітей Східницької селищної ради надати висновок щодо розв`язання спору - доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Розгляд справи відкладено на 20.01.2026 року о 10:30 год. Ухвалою суду від 17.02.2026 задоволено клопотання представника позивачки адвоката Дмитрович Наталії Василівни про витребування доказів. Зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу у справах дітей Сколівської міської ради Львівської області надати суду письмовий висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано Службу у справах дітей Східницької селищної ради надати висновок щодо розв`язання спору - доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить позов задоволити. Наголосила на тому, що дитина хворіє, потребує постійного лікування, всі наміри матері налагодити контакт з батьком, щоб він приймав участь у житті дитини, є безрезультатними. Дане й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду про причини неявки, правом на подання відзиву не скористався. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представники третіх осіб: Службу у справах дітей виконавчого комітету Сколівської міської ради та Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про проведення розгляду справи у їх відсутності, з приводу задоволення позову покладаються на думку суду. Фактичні обставини, встановлені судом. З 10.09.2019 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, проте на підставі рішення Сколівського районного суду Львівської області від 11.01.2022 шлюб між ними розірвано. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . На підставі судового наказу, виданого Сколівським районним судом Львівської області від 15.11.2021 у справі №453/1461/21, [PERSON] зобов`язаний сплачувати в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку щомісячно, але не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви., тобто з 21.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 01.04.2025 у виконавчому провадженні ВП [NUMBER], виданого головним державним виконавцем Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів на її користь станом на 31.03.2025 становить 86487,25 грн. Крім цього, суду представлено розрахунок заборгованості, згідно з яким станом на 30.09.2005 заборгованість складає 99219,25 грн. З довідки, виданої старостою села Корчин №70 від 01.04.2025 убачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з Акту обстеження умов проживання №68 від 14.10.2025 за адресою: [ADDRESS] для [PERSON] створені хороші умови проживання, дитина має облаштовану ігрову зону де містяться різноманітні іграшки, розвиваючі ігри, пазли, також для розвитку дитини є різноманітні розвиваючі дитячі книжечки. Відповідно до довідки завідувача Відокремленого підрозділу «Лікарська амбулаторія загальної практики-сімейної медицини» №18 від 01.04.2025 [PERSON] перебуває на обліку у сімейного лікаря. При зверненні та огляді дитини була присутня тільки мама [PERSON] . З довідок директора Закладу дошкільної освіти №4 Сколівської міської ради №10 від 03.03.2025 та №17 від 20.10.2025 вбачається, що [PERSON] є вихованцем групи «Журавлик» Закладу дошкільної освіти №4 Сколівської міської ради. Його батько [PERSON] контакту із ЗДО не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вихователями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дитину в садочок приводить і забирає мама. Згідно листа Служби у справах дітей Східницької селищної ради із додатком - копією Акту обстеження від 12.01.2026, комісією у складі: завідувача Сектору «Служба у справах дітей» Східницької територіальної громади, директора КУ «Центр надання соціальних послуг Східницької селищної ради» та старостою Рибницького старостинського округу здійснено візит за адресою: [ADDRESS] , для з`ясування думки батька. Проте, комісії доступу до житла надано не було, оскільки даний будинок був зачинений. Працівники Служби намагались зв`язатись з батьком по мобільному телефону ( [NUMBER] ), проте телефон знаходився поза зоною недосяжності. Зі слів сусідів [PERSON] за місцем реєстрації не бачили близько декількох місяців та місце проживання/перебування його їм не відоме. Виходячи з вищенаведеної інформації повідомлено, що оскільки думку батька з`ясувати не вдалося - орган опіки та піклування не може надати висновку щодо розв`язання даного спору. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Сколівської міської ради, затв. рішенням виконавчого комітету Сколівської міської ради від 13.03.2026 №1604 вбачається, що Службою у справах дітей під час розгляду даних матеріалів було встановлено, що батько [PERSON] не виконує покладені на нього чинним законодавством з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а відтак, вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, а згідно ч. 1 статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), та ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 12 Закону України „Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст.164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 в п.16: „Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками". За змістом роз`яснень, п.п.15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві», слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-12, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу, систематично, свідомо, без поважних причин не виконував належним чином і взагалі не виконує на цей час свої батьківські обов`язки по відношенню до сина, не цікавиться його долею протягом тривалого періоду часу, участі у його вихованні та розвитку не приймає, матеріально не допомагає, аліментів не сплачує, у зв`язку з чим утворилась значна заборгованість, що стверджується доказами, долученими до матеріалів справи. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Верховний Суд в постанові від 24.10.2018 по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Під час розгляду даної справи встановлено, що з моменту звернення позивача до суду з даним позовом (з 16.09.2025) відповідач жодних спроб на відновлення відносин із дитиною не робить, наміру змінити своє ставлення до дитини не виявляє, він не лише ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їх виконувати, а тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у його долі. Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останній положення ст.169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивачки 1211,20 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: approved