Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за позовом "Аксіліум-фінанс" (далі- Позивач) до [PERSON] (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 52974,43 гривень та розгляд справи призначено на 23 березня 2026 року. 04 березня 2026 року до Суду повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення Відповідачеві із позначкою «одержано особисто». 11 березня 2026 року до Суду надійшов відзив Відповідача. 23 березня 2026 року в судове засідання Позивач та Відповідач не з`явилась. Представник Позивача надіслав до суду клопотання про проведення судового засідання без їх участі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Представник Відповідача у відзиві на позов просив проводити розгляд справи за його відстуності. 23 березня 2026 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 27 березня 2026 року. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що між АТ «Ідея Банк» та Відповідачем укладено кредитний договір №Р24.00100.003884582. 16 грудня 2025 року у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Ідея Банк» на Позивача на підставі договору факторингу. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на дату розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, заборгованість за Кредитним договором складає 52974, 43 гривень, з яких заборгованість за основним боргом складає 4714, 47 гривень, заборгованість за відсотками 509, 03 гривень, заборгованість за комісіями 47750, 93 гривень. Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: -заборгованість за Кредитним договором у розмірі 52974, 43 гривень; -судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 2 662 гривень 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 гривень. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки Позивач: -не надав належних доказів щодо виникнення та наявності заборгованості за кредитом договором, -банком без належних на те правових підстав нарахована комісія на загальну суму 47 750, 93 гривень. - ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Анкета-опитувальник клієнта-фізичної особи. 2.Заява про акцепт на укладення договору про використання аналога власноручного підпису уповноваженої особи Страховика та відтиску печатки Страховика. 3.Згода повідомлення фізичної особи-клієнта Банку від 24 квітня 2018 року. 4.Заява-анкета, в якій зазначено дані Відповідача. 5.Заява №Р24.00100.003884582 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку ПАТ «Ідея Банк». 6.Кредитний договір №Р24.00100.003884582 від 24 квітня 2018 року, укладений між АТ «Ідея Банк» та Відповідачем, згідно якого Відповідачеві надано кредит на суму 92 499 гривень включаючи витрати на страховий поліс строком на 48 місяців, процентна ставка складає 1.99 відсотків річних. 7.Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» надає Відповідачеві кредит у розмірі 92 499 гривень строком кредитування до 48 місяців. Процентна ставка: 1.99 % річних, 2.95% щомісячно від початкової суми кредиту за обслуговування кредитної заборгованості.. 8.Додаток до паспорта споживчого кредиту, відповідно до якого розрахована сума відсотків за користування кредитом протягом 48 місяців та станом на 24 лютого 2022 року становитиме 4233.31 гривень від суми наданої в кредит в розмірі 92 499 гривень та 130 614.52 гривень становитиме комісія за користування кредитом. 9.Договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку. 10.Виписка з особового рахунка Відповідача від 24 квітня 2018 року по 16 грудня 2025 року, відповідно до якої Відповідачу 24 квітня 2018 року видано Ат «Ідея Банк» кредит у розмірі 92 499 гривень. 11.Довідка-розрахунок заборгованості Відповідача за кредитним договором №Р24.00100.003884582 від 24 квітня 2018 року, відповідно до якого станом на 16 грудня 2025 року заборгованість Відповідача становить 52974, 43 гривень, з яких заборгованість за основним боргом складає 4714, 47 гривень, заборгованість за відсотками 509, 03 гривень, заборгованість за комісіями 47750, 93 гривень. 12.Договір факторингу №1 від 16 грудня 2025 року, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» зобов`язується відступити право грошової вимоги на користь Позивача за плату. 13.Реєстр боржників №2 до Договору факторингу №1 від 16 грудня 2025 року, відповідно до якого Позивач отримав право вимоги до Відповідача в сумі заборгованості від АТ «Ідея Банк» у розмірі складає 52974, 43 гривень, з яких заборгованість за основним боргом складає 4714, 47 гривень, заборгованість за відсотками 509, 03 гривень, заборгованість за комісіями 47750, 93 гривень. IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що 24 квітня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та Відповідачем укладено кредитний договір на суму 92 499 гривень включаючи витрати на страховий поліс строком на 48 місяців, процентна ставка складає 1.99 відсотків річних, 2000 гривень комісія за надання кредиту (пункти ІІІ.5-ІІІ.8 цього Рішення). Відповідач скористався умовами договору та отримав відповідний кредит, а також в подальшому ним користувався, що підтверджується випискою з рахунку ( пункт ІІІ.10 цього Рішення) Позивач набув право вимоги на підставі укладеного договору факторингу №1 від 16 грудня 2025 року від 16 грудня 2025 року що підтверджується договором та реєстром боржників (пункт ІІІ.12-ІІІ.13 Рішення). Згідно із розрахунком, наданим Позивачем, станом на день пред`явлення позову до суду заборгованість Відповідача за договором складає 52974, 43 гривень, з яких заборгованість за основним боргом складає 4714, 47 гривень, заборгованість за відсотками 509, 03 гривень, заборгованість за комісіями 47750, 93 гривень (пункт ІІІ.11 Рішення). V. Висновки суду Щодо заборгованості за тілом кредиту та процентами Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем не виконано умови укладеного кредитного Договору та не повернуто в повному обсязі отримані кредитні кошти, а також не сплачено проценти за користування кредитом. Факт отримання кредиту підтверджується випискою АТ «Ідея банк» з рахунку [NUMBER] , [NUMBER] ( пункт ІІІ.10 цього Рішення). Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. Верховний Суд у справі №554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Суд бере до уваги вказані висновки Верховного Суду, та вважає, що факт отримання кредиту та здійснення подальших платежів підтверджується вищевказаною випискою, яку Суд визнає належним та допустимим доказом. При цьому розрахунок заборгованості, складений Позивачем (пункт ІІІ.11 цього Рішення) узгоджується із вищевказаною випискою, в той час як Відповідачем власний контрозрахунок не надано. Таким чином, позовні вимоги щодо підлягають задоволенню. щодо комісії Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Суд враховує вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 47750, 93 гривень. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач надав відзив на позов, до якого не долучив будь-яких доказів. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 4714, 47 гривень та відсотків у розмірі 509, 03 гривень, а також для відмови у стягненні комісії у розмірі 47750, 93 гривень. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 662 гривень 40 копійок. Позов задоволено в сумі 5 223,50 гривень, що становить 9,86 % від суми заявлених вимог. 9,86 % від суми сплаченого судового збору становить 262 гривні 52 копійки. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати, які складаються із судового збору, в сумі 262 гривні 52 копійки. VI. Щодо витрат на професійну правову допомогу Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільно процесуального кодексу України Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником Позивача було надано: -договір №06/01/2026 від 06 січня 2026 року про надання правничої допомоги між Позивачем та Адвокатом, відповідно до якого Позивач доручає Адвокатському бюро надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах , передбачених цим договором; -Акт наданих послуг, згідно якого Позивачеві надані послуги щодо вивчення документів та складання позовної заяви про стягнення заборгованості. Вартість послуг становить 6000 гривень (3 години). Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу відповідають критеріям вимог статті 141 ЦПК України. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено в сумі 5 223,50 гривень, що становить 9,86 % від суми заявлених вимог. Позивач заявив стягнення у розмірі 6 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин, витрати Позивача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню Відповідачем в розмірі 592 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved