Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

13 березня 2026 року у Заводський районний суд м. Миколаєва надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Заявник свої вимоги мотивує тим, що його мати [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . Так, 04 грудня 2023 року [PERSON] була госпіталізована до лікувального закладу у вкрай тяжкому стані та 10 грудня 2023 року о 06 годині 20 хвилин лікарями стаціонарного відділення було констатовано її смерть. 11 грудня 2023 року заявник разом із дружиною, [PERSON] , здійснили поховання його матері. З 24.11.2025 року заявник є внутрішньо переміщеною особою та проживає у [ADDRESS] . Оскільки смерть настала на тимчасово окупованій території України, а документи про смерть видані органами, що функціонували на такій території, заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті у позасудовому порядку та реалізувати свої спадкові права, а тому звернувся до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 13.03.2026 відкрито провадження у справі з призначенням судового розгляду 16.03.2026. За клопотанням представника заявника від 15.03.2026 судове засідання відкладено на 31.03.2026 (а.с. 26-27). У судове засідання учасники не з`явилися. Заявник та його представник просили справу розглянути без їхньої участі. Від третьої особи 30.03.2026 надійшла заяву про розгляд справи без участі її представника із зазначенням відсутності заперечень проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. ч. 1, 2, 4 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, територія Олешківська міська територіальна громада Херсонського району з 24.02.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. Судом встановлено, що [INFO] у місті Олешки Херсонського району Херсонської області померла [PERSON] , яка доводилася матір`ю заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника та Витягом з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу про укладення [PERSON] шлюбу та зміною прізвища внаслідок такого на « [PERSON] (а.с. 8, 38). [PERSON] померла, перебуваючи в лікарні, що підтверджується медичними документами, виданими окупаційною владою, іноземною мовою, перекладу яких суду не надано (а.с. 13-16). Окупаційна влада видала свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с. 12). Згідно паспортних даних [PERSON] на час смерті була зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , що збігається із зазначенням адреси місця її реєстрації у медичному свідоцтві про смерть (а.с 11, 14). Згідно з ч.ч.1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна (ч.1 ст. 17 вказаного Закону). Свідоцтво про смерть матері заявника, згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсними, що призводить до неможливості отримання свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Разом з тим, даним документом зафіксовано факт смерті [PERSON] [INFO] у місті Олешки Херсонської області, тобто, на території України, яка є тимчасово окупованою. Інших можливостей встановити даний факт заявник не має. Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 травня 2001 року у справі «Кіпр проти Туреччини» (Заява № 25781/94)зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. На підставі викладеного, суд, як виняток, приймає як доказ наданий заявником документ про смерть його мами, виданий органами окупаційної влади на тимчасово окупованій території, та з метою захисту законних прав та інтересів заявника як громадянина України, вважає його достатнім для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Оскільки заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт смерті своєї мами на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті матері заявника на тимчасово окупованій території - у м. Олешки Херсонської області, знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи. Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для державної реєстрації смерті матері, проведеної державним органом України, отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України для подальшої реалізації свої прав щодо спадкування. Оскільки заявник звернувся з вимогою про встановлення факту смерті його матері в процесуальному порядку, яким урегульовано питання встановлення такого факту на тимчасово окупованій території і саме на підтвердження такого факту надав суду письмові докази, але факт причини смерті його матері, який розгляду в даному провадженні не підлягає та заявником не доводився, відповідно суд дійшов висновку про задоволення заяви в частині факту смерті [PERSON] на [INFO] на тимчасово окупованій території. Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

Outcome: partial