Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 05 січня 2026 року [PERSON] через свого представника адвоката Лисенка А.О. звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНСТАНДАРТ" (далі ТОВ "ФК "УКРФІНСТАНДАРТ"), у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 18173, вчинений 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "УКРФІНСТАНДАРТ" заборгованості в сумі 22 419,00 грн, стягнути судові витрати з відповідача в повному обсязі. Позовна заява обґрунтована тим, що 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 18173 про стягнення з позичальника [PERSON] на користь ТОВ "ФК "УКРФІНСТАНДАРТ" заборгованості в сумі 22 419,00 грн. На підставі виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Ю.Д. 29.09.2021 відкрив виконавче провадження № 66980162. Позивач зазначає, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням норм чинного законодавства, а саме: було порушено порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; сума заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією є по суті оспорюваною сумою та такою, що не визнана позивачем як безумовна, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріусом; вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями не убачається за можливе. Вищенаведене стало підставою для звернення позивача з цією позовною заявою до суду. У судове засідання позивачка та її представник не з`явились, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Позовна заява містить клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, письмові пояснення щодо позову не подали. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12.01.2026 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УКРФІНСТАНДАРТ", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Юрій Дмитрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, призначено проведення підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 19.02.2026 та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано у Київському державному нотаріальному архіві належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи, що була заведена на підставі виконавчого напису № 18173 від 16.07.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 66980162, яке було відкрите на підставі виконавчого напису № 18173 від 16.07.2021 про стягнення зі [PERSON] , [INFO] , заборгованості на користь ТОВ "ФК "УКРФІНСТАНДАРТ" у сумі 22 419,00 грн (а.с. 37-38). Ухвалою суду від 14.01.2026 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимировим Олександровичем, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 66980162 від 29.09.2021, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича (а.с. 60-61). Ухвалою суду від 19.02.2026 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 14.04.2026. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 14.04.2026, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання представника відповідача, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як було встановлено судом, 20.11.2020 між ТОВ "ІНСТАФІНАНС" і [PERSON] був укладений кредитний договір № IU4536250. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. 16.07.2021 було вчинено виконавчий напис № 18173, яким з позивача на користь ТОВ "ФК "ІНСТАФІНАНС " стягнуто заборгованість у сумі 22 419,00 грн, у тому числі витрати за вчинення цього виконавчого напису. При цьому, вказаний виконавчий напис не містить даних щодо нотаріального посвідчення Кредитного договору, відомостей про нотаріуса, яким він посвідчений, дату посвідчення, номера в реєстрі тощо (а.с. 83 зворот). 29.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляковим В.В. за заявою ТОВ "ФК "ІНСТАФІНАНС" про примусове виконання рішення від 16.07.2021 відкрито виконавче провадження № 66980162, де стягувачем заборгованості у сумі 22 419,00 грн є ТОВ "ФК " ІНСТАФІНАНС", а боржником [PERSON] (а.с. 84). На підтвердження наведеного позивачем також надано інформацію про виконавче провадження, сформовану 24.11.2025, з якої, крім того, убачається, що 29.09.2021 з боржника [PERSON] крім заборгованості за кредитним договором стягнуто витрати виконавчого провадження у сумі 159 грн, основну винагороду приватного виконавця у сумі 2 241,90 грн, 04.10.2021 здійснено звернення стягнення на майно боржника, на кошти на рахунках боржника. Відповідно до ухвали Балаклійського районного суду Харківської області по справі №610/3587/25 від 14.10.2025, 01.12.2025 було замінено стягувача у виконавчому провадженні на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УКРФІНСТАНДАРТ" (а.с. 89 зворот). Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та, фактично, доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував. Норми права, які застосував суд. Відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14. Відповідно до п. 1.1 Глави 16 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з п. 1.2 Порядку перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Як убачається з п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 88 Закону "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. У відповідності до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Мотиви суду. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 Перелік документів доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Разом з цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17. Як встановлено в судовому засіданні, оспорюваний виконавчий напис не містить даних щодо нотаріального посвідчення Кредитного договору, відомостей про нотаріуса, яким він посвідчений, дату посвідчення, номера в реєстрі тощо. Відповідач не скористався своїм правом та не спростував доводи позивача про те, що Кредитний договір не був посвідчений нотаріально. Враховуючи зазначені обставини, суд виходить з того, що Кредитний договір не був посвідчений нотаріально, а відтак вказаний договір не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що є окремою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15-ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом, заборгованість не є безспірною. Виконавчий напис вчинено нотаріусом за Договором, який не є нотаріально посвідченим. Жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про зворотнє, ні представником відповідача, ні приватним нотаріусом суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведені обставини, на які він посилається як на підставу свого позову, уся сукупність зібраних по справі доказів підтверджує викладені в позовній заяві обставини, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів". Позивачем було сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову 532,48 грн (а.с. 51). Таким чином, внаслідок задоволення позову судові витрати зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 1 211,20 грн та судові витрати зі сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 532,48 на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" покладаються на відповідача.

Outcome: approved