Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 01.10.2024 року позивач звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] ро визнання права власності на спадкове майно та реальний поділ будинковолодіння. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . 28.02.2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Секрети І.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадкове майно складається з 1/2 частини (половини) житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,1631 га для ведення особистого сільського господарства. Рештою будинку в частці , а саме другим поверхом з 1997 року володіє [PERSON] (племінник покійної матері). Приватним нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на (половину) спірного житлового будинку, у зв`язку з відсутністю даних про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та відсутністю відомостей про державну реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, видати свідоцтво про право на спадщину неможливо. При цьому, як зазначає позивач, право власності на 1/2 частину за покійною матір`ю [PERSON] було зареєстровано в органах ОБТІ за №2354/15 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 02.07.1997 року на основі рішення Тисменицької міської ради №40 від 24.06.1997 року. Між покійною матір`ю та відповідачем виникали спори з приводу користування житловим будинком, які були предметом розгляду як в органах місцевого самоврядування так і в судах. Тому, вважає доцільним провести реальний поділ спірного житлового будинку. Відтак просила позов, з урахуванням уточнених позовних вимог, задовольнити. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила наступне. Так, на думку відповідача, у справах про визнання права власності в порядку спадкування, належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці) що прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення від спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від прийняття, належним відповідачем відповідний орган місцевого самоврядування. Крім того, звернула увагу суду на те, що фактично, будинок, рішенням виконавчого комітету Тисменицької міської ради №50 від 22.10.1998р вже є розділеним на дві квартири, при якому, на першому поверсі квартира [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.09.1997р., видане на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] на спадкове майно що складається з житлового будинку житловою площею 126,3 кв.м.що знаходиться в [ADDRESS] ; з позивачкою у відповідача не існувало спорів з приводу користування спірним будинком. Спірні моменти, які мали місце 23 роки тому з її матір`ю [PERSON] , давно себе вичерпали і з її смертю [INFO] припинились. Крім цього, вважає висновок експерта таким, що не відповідає реальному технічному стану спірного житлового будинку, оскільки, не відображає ні наявних там підвальних приміщень житлового будинку, ні зовнішніх двох пропонований балконів кожного із співвласників, ні площі та технічного стану горища, та ряд інших. У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що не погоджується з твердженнями відповідача, викладеними у відзиві, крім цього щодо сумнівів відповідача відносно проведеної експертизи у справі вказала, що у відповідача є представник, який може забезпечити доступ до частини будинку, який займає [PERSON] і у зв`язку з цим є можливим проведення, зокрема додаткової експертизи, оскільки у матеріалах справи є технічний паспорт, наданий приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Секретою І.І. У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача ще раз наголосила на тому, що в частині позову про визнання права власності на майно відповідач не є особою, що має відповідати за цією вимогою, а тому є неналежним відповідачем. Підкреслила, що фактичне користування будинком з двома окремими входами, спільним горищаним і підвальним приміщеннями, з влаштованим позивачкою вікном з бічної стіни будинку для її окремого входу на горище, склалося та існує 20 років, і тому з боку відповідача немає перешкод у фіксації фактичного безкомпенсаційного користування (і не інакше) реальним розподілом з визначенням ідеальних часток кожного, в установленому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням уточнених позовних вимог, підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача вказала, що визначений в уточненому позові конкретний варіант поділу в натурі між [PERSON] та [PERSON] будинку [ADDRESS] , з визначенням окремої площі та часток кожного із них, та окремого користування спільним горищем, що є технічно можливим та відповідає фактичному користуванню сторонами цим будинком, є допустимим. Представник відповідача Тисменицької міської ради Івано-Франківської області суду подав заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, проти задоволення заявленого позову, за умови доведення позивачем належними та допустимими доказами своїх вимог, не заперечував. Розгляд справи просила здійснювати без участі представника. ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 03.10.2024 року вказану позовну заяву було залишено без руху. 16.10.2024 року позивачем виправлені недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 21.10.2024 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.12.2024 року постановлено витребувати у приватного нотаріуса Секрети Іванни Іллівни належним чином завіреної копії спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 04.03.2025 року було призначено по даній судову будівельно-технічну експертизу та відповідно провадження у справі зупинено. 26.05.2025 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням клопотання експерта. 12.06.2025 року постановлено надати можливість експерту Самулевичу В.М. виконати судову будівельно-технічну експертизу, призначену ухвалою суду від 04.03.2025 року, щодо об`єкту дослідження - частини будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , до якого немає доступу, по наявних матеріалах справи. 06.11.2025 року на адресу суду надійшов висновок експерта №07/03 від 02.10.2025 року. Ухвалою суду від 07.11.2025 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 12.02.2026 року постановлено залучити до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та реальний поділ будинковолодіння в якості співвідповідача Тисменицьку міську раду Івано-Франківської області. Згідно ухвал суду від 12.02.2026 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмета позову та залучено в якості співвідповідача Тисменицьку міську раду Івано-Франківської області. Ухвалою суду від 03.03.2026 року постановлено закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про право власності від 02.07.1997 року на житловий будинок [PERSON] на праві особистої власності належить половина житлового будинку по [ADDRESS] на підставі рішення Тисменицької міської ради від 24.06.1997 року №40 (а.с.14). Згідно технічного паспорту на житловий будинок (домоволодіння) [ADDRESS] , житловий будинок складається з 126,3 кв.м житлової площі, загальна площа 242,9 кв.м. Відповідно до експлікації приміщень, вказаного в технічному паспорті, будинок складається з наступних приміщень: І поверх, квартира [ADDRESS] веранда площею 9.9 кв.м. коридор площею 11.2 кв.м - житлова кімната площею 20.1 кв.м житлова кімната площею 23.2.кв.м житлова кімната площею 19.3 кв.м коридор площею 6.8 кв.м ванна площею 10.0 кв.м кухня площею 10.6 кв.м ВСЬОГО по І поверху, по кв. [ADDRESS] - 111.1 кв.м II поверх, квартира №2 - сходова кл. площею 9.9 кв.м сходова кл. площею 9.8 кв.м веранда площею 10.0 кв.м коридор площею 11.2 кв.м житлова кімната площею 20.6 кв.м житлова кімната площею 23.3.кв.м житлова кімната площею 19.6 кв.м кладова площею 7.0 кв.м ванна площею 9.5 кв.м кухня площею 10.7 кв.м ВСЬОГО по II поверху, по кв. [ADDRESS] - 131.8 кв.м. РАЗОМ по приміщеннях загальна площа домоволодіння становить 242,9 кв.м. (а.с.19-22). Рішенням виконавчого комітету Тисменицької міської ради №50 від 22.10.1998 року розділено будинок [ADDRESS] на дві квартири, при цьому надано першому поверху № 21/1, житловою площею 62,6 м.кв. і другому поверху відповідно № 21/2 житловою площею 63,7 м.кв. Цим же рішенням закріплено перший поверх житлового будинку по [ADDRESS] за [PERSON] житловою площею 62,6 м.кв. (а.с.15-16). 28.01.2000 року рішенням виконавчого комітету Тисменицької міської ради затверджено угоду «Про реальний поділ будинку» від 07.12.1999 року (а.с.18). Рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 23.08.2002 року по справі №22-a-771/2002 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Тисменицького районного суду від 12.06.2002 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] та часткове задоволення зустрічного позову [PERSON] скасовано. Позов [PERSON] частково задоволено: зобов`язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у проході до горища будинку [ADDRESS] через займану ним квартиру та у користуванні цим підсобним приміщенням. Відмовлено у задоволенні вимоги [PERSON] про визнання недійсним п.2 угоди між співвласниками будинку [ADDRESS] від 07.12.1999 року. В решті рішення залишено без змін. При цьому судовим рішенням встановлено, що спірний житловий будинок нажить на праві спільної часткової власності сторонам у справі (а.с.23-26). Відповідно до ухвали Верховного суду України від 14.02.2003 року в задоволенні касаційної скарги [PERSON] відмовлено (а.с.27). Батьками [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] були [PERSON] та [PERSON] (том 2 а.с.15). [PERSON] 08.05.1993 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що було складено відповідний актовий запис №31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (том а.с.15). 13.12.2018 року згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області у справі №352/2382/18 було встановлено факт того, що [PERSON] є дочкою померлих [PERSON] та [PERSON] (том 2 а.с.14). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] 04.02.1976 року було розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . [PERSON] змінено на [PERSON] ( том 2 а.с.16зв.). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.09.2018 року Тисменицьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, [PERSON] [INFO] померла (а.с.11). З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , до приватного нотаріуса звернулася [PERSON] (том2 а.с.11). 28.02.2019 року у приватного нотаріуса Секрета І.І. заведено спадкову справу №25, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.12). Згідно довідки виконавчого комітету Тисменицької міської ради від 13.11.2018 року №1709 померла [PERSON] була постійним жителем м. Тисмениця та до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Разом із нею на день її смерті був зареєстрований та проживав брат [PERSON] 1945 року народження (том 2 а.с.13). 13.08.2024 року приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Секретою I.I. видані свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,1 га за кадастровим номером: 2625810100:01:016:0757 надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за законом по реєстру №852 на спадкове майно земельну ділянку площею 0.1631 га за кадастровим номером: 2625810100:01:016:0758 наданої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.36,37). Листом приватного нотаріуса Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Секретою І.І. від 30.08.2024р. №103/02-14 роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю даних про державну реєстрацію права власності на 2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та відсутністю відомостей про державну реєстрацію права власності в реєстрі прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, видати свідоцтво про право на спадщину неможливо. На підставі наведеного рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно (а.с.13). У відповідності до висновку експерта №07/03 від 02.10.2024 року, який надійшов до суду 06.11.2025 року, ринкова вартість двохквартирного житлового будинку загальною площею 242,9 кв.м., згідно матеріалів технічної інвентаризації (технічний паспорт), за адреса: [ADDRESS] , станом на момент проведення дослідження, становить 2333044,00грн. 2. Відповідно до об`ємно-просторового рішення двохквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що відображено у матеріалах технічної інвентаризації (технічний паспорт), а також вимог нормативних документів, слід зазначити, що поділ житлового будинку загальною площею 249,2 кв.м. на дві окремі ізольовані квартири з окремими виходами назовні, відповідно технічно можливо. 3. Беручи до уваги експертне завдання, розподіл буде наступний: Першій стороні/співвласнику ( [PERSON] ) 1/2 частини пропонуються такі приміщення (див. Рис. №2, дослідницька частина Висновку експерта): перший поверх - приміщення, літ. 1-1, площею -9,9 кв.м.; приміщення, літ. 1-2, площею - 11,2 кв.м.; - приміщення, літ. 1-3, площею -20,1 кв.м.; приміщення, літ. 1-4, площею -23,2 кв.м.; приміщення, літ. 1-5, площею - 19,3 кв.м.; приміщення, літ. 1-6, площею - 6,8 кв.м. приміщення, літ. 1-7, площею -10,0 кв.м.; приміщення, літ. 1-8, площею - 10,6кв.м.; Загальна площа приміщень, які пропонуються даній стороні співвласнику 1/2 частини, становить 111,1 кв.м. Загальна вартість частини житлового будинку, яку пропонується надати даній стороні співвласнику, становить 1298093,00 грн. (один мільйон двісті дев`яносто вісім тисяч дев`яносто три гривні 00коп.), що є менше на 120929,00 гри (сто двадцять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять гривень 00коп.) від ідеальної частки. Реальна частка становить 46/100. Другій стороні/співвласнику ( [PERSON] ) 1/2 частини пропонуються такі приміщення (див. Рис. 3-4, дослідницька частина Висновку експерта): перший поверх - приміщення, літ. І, площею - 9,9 кв.м. другий поверх - приміщення, літ. І, площею - 9,8 кв.м.; -приміщення, літ. 2-1, площею - 10,0 кв.м.; - приміщення, літ. 2-2, площею - 11,2кв.м.; приміщення, літ. 2-3, площею - 20,6 кв.м.; приміщення, літ. 2-4, площею - 23,3кв.м.; - приміщення, літ. 2-5, площею - 19,8 кв.м.; приміщення, літ. 2-6, площею - 7,0 кв.м.; -приміщення, літ. 2-7, площею - 9,5 кв.м.; - приміщення, літ. 2-8, площею - 10,7 кв.м. Загальна площа приміщень, які пропонуються другій стороні/співвласнику 1/2 частини, становить 131,8кв.м. Загальна вартість частини житлового будинку, яку пропонується надати даній стороні співвласнику, становить 1539951,00грн. (один мільйон п`ятсот тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 00коп.), що є більше на 120929,00грн від ідеальної частки. Реальна частка становить 54/100. Вищезазначений варіант поділу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] не передбачає втручання в несучі та огороджувальні конструкції житлового будинку, тобто не потребує проведення будівельно-монтажних робіт по відокремленню. На підставі угоди укладеної від 07.12.1999 року між [PERSON] та [PERSON] (спадкоємець [PERSON] ), яка затверджена виконавчим комітетом Тисменицької міської ради від 28.01.2000 та рішення Івано-Франківського апеляційного суду від 23.08.2002 у справі №22-a-771/202021 - горище над другим поверхом житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , залишається у спільному користуванні (том 2 а.с.81-107). Згідно уточнених позовних вимог позивач просила визнати за нею право власності на половину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Провести реальний поділ житлового будинку [ADDRESS] , між позивачем та відповідачем [PERSON] наступним чином: [PERSON] , виділити у власність наступні приміщення на першому 2 поверсі будинку [ADDRESS] : приміщення літ 1-1, площею 9.9кв.м., приміщення літ. 1- площею 11,2 кв.м, приміщення літ. 1-3 площею 20,1 кв.м., приміщення 1-4 площею 23.2 кв.м., приміщення літ. 1-5 площею 19,3 кв.м., приміщення літ.1-6 площею 6.8 кв.м., приміщення 1-7 площею 10,0 кв.м., приміщення літ 1-8 площею 10.6 кв.м., загальною площею 111,1 кв.м., загальною вартістю 1298093,00 грн., що становить 46/100 частин житлового будинку. Відповідачу [PERSON] , виділити у власність наступні приміщення у будинку [ADDRESS] : на першому поверсі: приміщення літ. 1 площею 9.9 кв.м., на другому поверсі будинку: приміщення літ. 1 площею 9,8 кв.м, приміщення літ.2-1 площею 10,0 кв.м., приміщення 2-2 площею 11,2 кв.м., примішення 2-3 площею 20,6 кв.м, приміщення 2-4 площею 23,3 кв.м., приміщення 2-5 площею 19,8 кв.м., приміщення літ. 2-6 площею 7,0 кв.м, приміщення літ. 2-7 площею 9.5 кв.м., приміщення 2-8 площею 10,7 кв.м., загальною площею 131,8 кв.м., вартістю 1539951,00 грн., що становить 54/100 частин житлового будинку. Горище над другим поверхом в цьому будинку залишити в спільному користуванні. Визначити [PERSON] зовнішній вхід на горище над другим поверхом через існуюче вікно на фасадній стіні будинку з прикладанням зовнішніх сходів. Визначити [PERSON] вхід на горище з внутрішньої своєї частини будинку. V. Мотиви з яких виходить суд та норми права. Щодо визнання права власності. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Конституції України, Цивільного кодексу України. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини та громадянина захищаються судом. Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього ж Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). У відповідності до вимог ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст.182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Щодо реального поділу будинковолодіння. У відповідності до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За приписами ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (ч.1). У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч.3). За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.10.2023 у справі №161/23210/21). Питання щодо поділу майна, що є у спільній частковій власності, врегульовано статтею 367 ЦК України, відповідно до якої майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому необхідно враховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається позивачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31.08.2023 у справі № 571/160/19. У постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 в справі №6-12цс13 зроблено висновок, що "у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників". VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Оскільки судом встановлено, що інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно немає, а позивач прийняла спадщину, в тому числі на будинковолодіння [ADDRESS] , який належав спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] , однак право власності на частку якого не було зареєстровано належним чином, відтак позивачу належить право власності на вищевказане майно в порядку спадкування за законом після померлої. Крім того, згідно висновку експерта в даній справі поділ житлового будинку загальною площею 249,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на дві окремі ізольовані квартири з окремими виходами назовні є технічно можливим. При цьому, представник відповідача [PERSON] у відзиві на уточнений позов запропонований позивачем варіант поділу в натурі спірного будинковолодіння вважає допустимим. Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved