Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

представник заявника [PERSON] , адвокат Галько Р.В., звернувся в суд із заявою, в якій просив оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , місце народження с.Мальчиці Яворівського району Львівської області, Україна, місце реєстрації: [ADDRESS] , який загинув під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Днем смерті громадянина України [PERSON] вважати [INFO] , місцем смерті вважати м.Бахмут Бахмутського району Донецької області, Україна. В обґрунтування заяви зазначає, що вона народилась та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею також зареєстровані внуки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є синами її доньки [PERSON] . Її донька [PERSON] померла [INFO] , а батько дітей [PERSON] , рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 17 листопада 2005 року позбавлений батьківських прав відносно дітей. Внук заявниці [PERSON] є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] та проходив військову службу на посаді навідника 1 механізованого відділення, 1 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону в звані «солдат». 25 грудня 2022 року солдат [PERSON] виконував бойове завдання в місті Бахмут Бахмутського району Донецької області. Під час ворожого штурму вогневого опорного пункту «Кристал», в зв`язку із закінченням боєприпасів і переважаючою силою противника довелось відступити, при відступі було втрачено зв`язок із сержантом [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновку акта службового розслідування від 17 серпня 2023 року встановлено, що солдат [PERSON] 25 грудня 2022 року зник безвісти при веденні бойових дій в місті Бахмут Бахмутського району Донецької області, під час виконання із забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Таким чином [PERSON] зник безвісти 25 грудня 2022 року під час участі в бойових діях, а причиною зникнення безвісти [PERSON] - є штурмові дії противника на ОП «Кристал» в м.Бахмут Бахмутського району Донецької області. [PERSON] є бабцею та особою, що перебувала на утриманні [PERSON] , усно зверталась до Яворівського відділу ДРАЦС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ (м.Львів) із заявою про видачу свідоцтва про смерть її внука [PERSON] , проте їй було відмовлено, оскільки реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичної установи, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою та відповідно заявнику відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] . На даний час заявниці необхідно виготовити свідоцтво про смерть її внука [PERSON] , адже минуло вже більше шести місяців з моменту його зникнення безвісти в зоні проведення бойових дій. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 18.02.2025 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. 04.03.2025 представник Міністерства оборони України Тіщенко А.В. подав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що обставино, яка дає підстави стверджувати, що [PERSON] пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом є акт службового розслідування військової частини [NUMBER] . Тобто всією можливою інформацією щодо [PERSON] володіє командування військової частини [NUMBER] , однак до справи не були долучені відповіді Об`єднаного центру з пошуку та звільнення полонених, Служби безпеки України; Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими; Українського національного центру розбудови миру, який виконує функції Національного інформаційного бюро відповідно до Женевських конвенцій про поводження з військовополоненими та про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року; міжнародного комітету Червоного Хреста - стосовно наявності відомостей про можливе перебування [PERSON] в полоні. Зауважує, що з моменту зникнення безвісти військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] по теперішній час до військової частини [NUMBER] не надходило жодної інформації стосовно зазначеного військовослужбовця, ані щодо підтвердження факту перебування останнього у полоні, ані щодо виявлення тіла із ознаками, які б могли ідентифікувати останнього, як, ані у ході обміну тілами загиблих. З заяви вбачається, що оголошення померлим зумовлено необхідністю оформлення соціальних гарантій передбачених сім`ям військовослужбовців, в тому числі призначення та виплати одноразової грошової допомоги та пенсії. Оскільки зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього. Міністерство оборони України здійснює забезпечувальну діяльність Збройних Сил України, а не здійснює безпосереднє керівництво ними і не може володіти інформацією щодо зазначеного військовослужбовця. Крім цього просить залучити до розгляду в справі дітей та дружину [PERSON] , військову частину [NUMBER] та [INFO] . 04.04.2025 представник заявника [PERSON] , адвокат Галько Р.В., через систему «Електронний суд» скерував клопотання, в якому просив долучити відповідь з Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, відповідь із Об`єднаного центру з координацій пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при СБУ України, відповідь з ДП «Український національний центр розбудови миру», виписку з реєстру оборонців, які перебувають у полоні держави-агресора та відповідь з Міжнародного комітету Червоного хреста. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 06.05.2025 залучено в якості заінтересованої особи військову частину [NUMBER] до розгляду в даній справі. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 16.07.2025, у зв`язку із неявкою сторін, розгляд справи відкладено. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник, адвокат Галько Р.В. не з`явилися, однак 16.02.2026 представник заявника подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі сторони заявника, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання представник Міністерства оборони України Тіщенко А.В. не з`явився, однак скерував до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, однак 12.11.2025 скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника військової частини. Представник заінтересованої особи Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали заяви та додані до неї докази, пояснення заінтересованих осіб, дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] є бабцею [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Мальчицькою сільською радою Яворівського району Львівської області вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] в с.Мальчиці Яворівського району Львівської області, його батьком значиться [PERSON] , матір`ю [PERSON] . [PERSON] , яка приходиться матір`ю [PERSON] , померла [INFO] , в місті Львові, про що зроблено актовий запис №16, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23 жовтня 2002 року, Мальчицькою сільською радою Яворівського районну Львівської області. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 08.06.2006, встановлено опіку над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] та встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначено їх опікуном [PERSON] . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 07.03.2024 встановлено, що [PERSON] , перебувала на утриманні свого внука - військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] , який зник безвісти 25 грудня 2022 року в м.Бахмут Донецької області під час участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, починаючи з 28 січня 2013 року по час зникнення безвісти 25 грудня 2022 року. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] на посаді навідника 1 механізовано відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти механізовано батальйону. З акту службового розслідування, зареєстрованого у в/ч [NUMBER] за №23781 від 17.08.2023, встановлено, що навідник 1 механізовано відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти механізовано батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] 25 грудня 2022 року зник безвісти при веденні бойових дій в місті Бахмут Бахмутського району Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби та захисту Батьківщини, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. З сповіщення сім`ї №5262 від 29.12.2022, виданого [INFO] вбачається, що 25.12.2022 під час штурму позиції в м.Бахмут Донецької області ворожими підрозділами було втрачено зв`язок. з [PERSON] , 1995 року народження. Станом на 28.12.2022 місце перебування не відоме та у списках військової частини він обліковується як зниклий безвісти. Подія настала під час участі військовослужбовця у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Дані щодо розшукуваної особи [PERSON] внесені 05.01.2023 до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Окрім цього, Яворівським РВП ГУНП у Львівській області 06.01.2023 внесено відомості до ЄРДР за №12023141350000017 за ч.1 ст.115 КК України, за фактом зникнення безвісти [PERSON] . З відповіді Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України встановлено, що в об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення військовослужбовця [PERSON] . Під час взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями, відомості про місцезнаходження [PERSON] , перебування його у полоні держави-агресора тощо на цей час Об`єднаним центром не отримувались. З відповіді №80 від 24.03.2025 Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин МВС України, вбачається що інформація щодо підтвердження статусу полону [PERSON] . Державним підприємством «Український національний центр розбудови миру», яке належить до сфери управління Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, відсутня. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Відповідно, у ситуації, коли внаслідок збройної агресії російської федерації проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Визначення шести місяців, як мінімально потрібного строку, відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Такий правовий висновок у своїй постанові 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 виклала Велика Палата Верховного Суду, який відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для врахування при вирішенні цієї справи. Також, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. Відповідно до зазначеного Наказу від 22 грудня 2022 року № 309, який діяв на момент звернення заявника до суду, бойові дії в м.Бахмут Донецької області розпочались 24.02.2022, дата закінчення бойових дій 12.12.2023. Відтак з моменту завершення бойових дій на зазначеній території України і до часу звернення із заявою про оголошення померлим, минуло більше 6 місяців. Заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість в зміні правового статусу особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Як встановлено судом, оголошення [PERSON] померлим необхідне заявнику [PERSON] для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , а відтак наведені заявником обставини та мета, з якою необхідно оголосити її онука померлим, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку. Враховуючи наведене вище, суд вважає встановленим та доведеним те, що [PERSON] загинув у населеному пункті Бахмут Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану, пов`язаного з участю у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України та захистом Батьківщини на території Донецької області. Щодо дати смерті, враховуючи положення ч. 3 ст. 46 ЦК України, за якими фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Таким чином, враховуючи вищенаведене, конкретні обставини, під час яких зник безвісти [PERSON] , суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, оскільки заявником повністю доведено обставини, на які вона посилається, відтак заяву слід задовольнити.

Outcome: approved