Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення 13240 грн боргу за кредитним договором з підстав невиконання умов договору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 28 березня 2025 року укладено кредитний договір № 28.03.2025-100000402, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта). Відповідно до мов кредитного договору № 28.03.2025-100000402 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 28.03.2025; сума кредиту 3000,00 грн; строк, на який надається кредиту 217 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 30.10.2025; процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Денна процентна ставка складає 0,84%. Розмір процентної ставки не може бути збільшена в односторонньому порядку, комісія пов`язана з наданням кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 270 грн; неустойка 45 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання від суми невиконаного/неналежного виконаного зобов`язання. Крім того, 01.04.2025 між кредитодавцем та позичальником було укладено додатковий кредитний договір, за яким сторони домовилися за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внесли наступні зміни. Сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 4000 грн 00 коп., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші) . П. 1.2 договору передбачено, що за даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 1000 грн 00 коп.; дата надання/видачі кредиту (2-го траншу) 01.04.2025. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го траншу): перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-60XX-XXXX-8816. Днем надання кредиту (2-го траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику: 4149-60XX-XXXX-8816. Строк, на який надається кредит (а саме 2-й транш) - 213 днів з дати його надання. П. 1.3 договору зазначено, що сторони домовились, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 2-го траншу (частини суми кредиту) (надалі "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання кредиту) 9% від суми 2-го траншу (частини суми кредиту), що дорівнює 90 грн 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми 2-го траншу (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитодавцем та обліковується в день видачі траншу, сплачується згідно графіку платежів. П. 1.4 договору передбачено, що комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 360 грн 00 коп., починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. Кількість і порядкові номери чергових періодів, у яких сплачується комісія за обслуговування, не змінюються даним додатковим договором, комісія за обслуговування сплачується у чергові періоди 2-3. Грошова сума у розмірі різниці між комісією за обслуговування у черговому періоді (у черговому періоді №1), у якому надається транш, встановленою до та з дати укладення даного додаткового договору, становить 90 грн 00 коп., нараховується та обліковується в день укладення даного додаткового договору та сплачується у складі відповідного чергового платежу згідно графіку платежів, встановленого даним додатковим договором. Відповідно до п. 3.1 за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (якщо комісія встановлена договором). Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконує, кредитні кошти та проценти не сплачує з моменту отримання коштів. Заборгованість станом на дату подання позовної заяви складає 13240 грн, з яких: 4000 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 6160 грн 00 коп. заборгованість за процентами; комісія - 360 грн, додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості 720 грн; неустойка 2000 грн. За вказаних обставини позивач ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідача встановлено строк для поданні відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Представник позивача проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував. На підставі статей 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази як в їх сукупності та взаємозв`язку, так і кожен окремо на предмет достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо виконання зобов`язань за кредитним договором. 28.03.2025 [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е857 підписала заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 28.03.2025 року. Згідно з вказаною заявкою кредитором є ТОВ «Споживчий центр», а позичальником [PERSON] . Відповідно до умов кредитного договору № 28.03.2025-100000402 від 28.03.2025 позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту 3000 гривень 00 копійок; строк, на який надається кредит 217 днів з дати його надання; дата повернення кредиту 30 жовтня 2025 року; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Денна процентна ставка складає 0,84%, комісія пов`язана з наданням кредиту - 9% від суми кредиту та дорівнює 270 грн в день видачі кредиту та у кожному з 2 чергових періодів; неустойка 2000 грн, що нараховується за кожен день невиконання / неналежного виконання кожного окремого зобов`язання від суми невиконаного/неналежного виконаного зобов`язання. Крім того, у вказаній заяві зазначено, що позичальник підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 28.03.2025-100000402 від 28 березня 2025 року, з якими попередньо ознайомився. Крім того, 01.04.2025 між кредитодавцем та позичальником було укладено додатковий кредитний договір за яким сторони домовилися за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту. Відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» № 1-2711 від 27.11.2025 ТОВ «Споживчий центр» на підставі договору № 28.03.2025-100000402 від 28 березня 2025 року перерахував на банківську картку № [NUMBER] грошові кошти у сумі 3000 гривень 00 копійок. Згідно з довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» № 1-2711 від 27.11.2025 ТОВ «Споживчий центр» на підставі договору № 28.03.2025-100000402 від 28 березня 2025 року перерахував на банківську картку № [NUMBER] грошові кошти у сумі 1000 гривень 00 копійок. Згідно з довідкою про стан заборгованості за кредитним договором № 28.03.2025-100000402 від 28 березня 2025 року заборгованість [PERSON] складає 13240 грн, з яких: 4000 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 6160 грн 00 коп. заборгованість за процентами; комісія - 360 грн; додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості 720 грн; неустойка 2000 грн. Матеріали справи підтверджують, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та її змісту, відтворюваної у документі. На відміну від традиційної письмової форми правочину, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч. 1 ст. 6 цього ж Закону, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Тільки наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін і цілісність документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, зокрема з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису згідно Закону України «Про електронний цифровий підпис». Правовідносини щодо кредитного договору врегульовані такими нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, обов`язкові відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України встановлює, що сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості. Положення статті 638 ЦК України встановлює, що договір укладено, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору у належній формі. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторонни укласти договір (оферти) та прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати виконання боржником його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 1048-1052 та ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, встановленому договором. Ст. 1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень. За сукупністю наданих доказів суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №28.03.2025-100000402 від 28 березня 2025 року, тому позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» в частині стягнення суми основного боргу 4000 грн, процентів в сумі 6160 грн, комісії за надання кредиту в сумі 360 грн та комісії за обслуговування в розмірі 720 грн підлягають задоволенню. Щодо стягнення неустойки в розмірі 2000 грн, то суд зазначає таке. Так, 24 лютого 2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022. Воєнний стан в Україні введено на всій території України та діє до теперішнього часу. Відповідно до пункту 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 2000 грн неустойки не підлягають задоволенню з підстав, визначених у п. 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № СЦ00059003 від 02 грудня 2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422 гривні 40 копійок. Беручи до уваги, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір пропорційно до суми задоволених вимог у сумі 2056 грн 50 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial