Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.03.2026, ухваленим у справі № 953/12678/25 (пр. № 2/953/5165/25), позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова-нова" (далі - ТОВ "Іннова-нова") до [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» за Договором про надання грошових коштів у кредит № 8562510625 від 16.06.2025 у розмірі 25 515,00 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот п`ятнадцять, 00) грн, з яких: 10 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 15 015,00 грн заборгованість за процентами. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» судовий збір у розмірі 2 281,57 (дві тисячі двісті вісімдесят один, 57) грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено. 10.03.2026 представник позивача адвокат Андрущенко М.В. через електронний кабінет в системі "Електронний суд" подав до Київського районного суду м. Харкова заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просив вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача витрати за надання позивачу професійної правничої допомоги у загальній сумі 4 700,00 грн. Ухвалою від 11.03.2026 заяву позивача про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду на 09:30 год 30.03.2026. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив вирішити питання про розподіл судових витрат за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлявся. Про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від нього не надходило. Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали цивільної справи та подані представником позивача документи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України саме суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Як убачається з матеріалів справи представником позивача було заявлено вимогу про компенсацію витрат на правничу допомогу у встановлений законом строк. В обґрунтування вказаної вимоги додано: копію ордера на надання правничої допомоги серії АН № 1685923 від 08.05.2025, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025, копію заявки про надання послуг № 3770011658 від 12.08.2025, копію акта прийому-передачі наданих послуг № 3770011658 від 06.03.2026 до договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025, копію платіжної інструкції № 1 від 09.03.2026. З наданих документів убачається, що позивачу ТОВ "Іннова-нова" були надані юридичні послуги адвокатом Андрущенком М.В., загальна вартість яких складає 4700,00 грн з детальним описом наданих послуг. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Статтями 26, 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що позовна заява ТОВ "Іннова-нова" містить вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, копію рішення представник відповідача отримав 05.03.2026, отже докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було надано у встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України, представником позивача надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ "Іннова-нова" задоволено частково, при цьому відповідач не оспорювала співмірність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та не заявляла клопотання про їх зменшення, суд доходить висновку, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є співмірним з їх вартістю 4 700 грн. Разом з цим, внаслідок часткового задоволення позовних вимог витрати на професійну правничу допомогу на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак стягненню з відповідача підлягають витрати на правову допомогу в сумі 4 426,58 грн (25 515,00 х 4 700 / 27 091,00 = 4 426,58).

Outcome: approved