Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Бродівського районного суду Львівської області із позовними вимогами до відповідача [PERSON] , в яких просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 23 липня 2022 року, який зареєстрований Бродівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №151. Позовну заяву мотивує тим, що їхнє сімейне життя не склалося. У неї з чоловіком різні погляди на життя, між ними немає поваги, любові та взаєморозуміння, під час спільного проживання відбувались часті сварки. Окрім цього, зазначила, що кожен з них живе різним життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу між ними є неможливим, так як не підтримують жодних подружніх відносин та не мають спільного бюджету. Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 09 березня 2026 року. Судове засідання 09 березня 2026 року відкладено на 27 березня 2026 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, на примирення не згідна. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 23 липня 2022 року, Бродівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), зареєстровано шлюб, актовий запис №151, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після державної реєстрації дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі у подружжя народилась дочка [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 лютого 2023 року та син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 серпня 2025 року. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 СК України). При вирішення спору по суті суд виходить із того, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і позивач бажає розлучитися. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Також, розірвання шлюбу не суперечитиме інтересам неповнолітніх дітей сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 665 грн 60 к. та стягнути з відповідача на користь позивача 665 грн 60 к.

Outcome: approved