Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов тими обставинами, що 12.08.2016 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння спільних поглядів на сімейне життя та обов`язки. На даний час подружнє життя між сторонами припинено. Спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу та поновлення сімейних стосунків є неможливим. З наведених підстав просить розірвати шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем та змінити прізвище відповідачки на дошлюбне. Ухвалою від 05.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику, який подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечувала, просила повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги щодо розірвання шлюбу законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.08.2016 року Нижньосірогозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №11, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] . Частина 1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що шлюб має формальний характер, подружні відносини припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити його інтересам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивача про зміну прізвища відповідачки на дошлюбне суд зазначає наступне. Згідно ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону. Відповідно п. 2, 3 Порядку розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) заява про зміну імені подається громадянином України особисто у письмовій формі за умови пред`явлення паспорта громадянина України до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем їх проживання, тому ставити питання про зміну імені позивач має право лише щодо власного імені. Тому вимога про повернення відповідачці дошлюбного імені задоволенню не підлягає. Щодо заяви відповідачки щодо повернення їй дошлюбного прізвища суд повідомляє наступне. Відповідно ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу та відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. Тобто, вимога про зміну прізвища після розірвання шлюбу могла бути заявлена відповідачкою лише за умови подання зустрічного позову. Оскільки зустрічний позов відповідачкою подано не було, заява відповідачки про зміну прізвища підлягає залишенню без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: partial