Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до [PERSON] про стягнення боргу за послуги з постачання теплової енергії. Позов обґрунтовує тим, що комунальне підприємство «Володимиртепло» Володимирської міської ради надає послуги з постачання теплової енергії, в тому числі в квартиру [ADDRESS] , власником якої є відповідач [PERSON] , який там і зареєстрований. Позивачем зобов`язання по теплопостачанню та постачанню гарячої води виконано, а відповідач своїх зобов`язань не виконує, внаслідок чого за його особовим рахунком № [NUMBER] утворилась заборгованість перед підприємством за період з 01.10.2022 року по 30.07.2025 року в сумі, що становить 28426 грн. 62 коп. і складається з: заборгованість за послуги постачання теплової енергії (опалення) в сумі 24955,56 грн., загальнобудинкові витрати 1101,97 грн., абонентська плата 681,90 грн., 3% річних 286,80 грн., сума інфляційних втрат 1251,11 грн., сума пені 149,29 грн. Крім того, зазначає, що раніше позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів бору за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Судом було видано судовий наказ, однак за заявою боржника він пізніше був скасований. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 28426 грн. 62 коп., а також судові витрати в справі. Процесуальні дії суду під час судового розгляду: Ухвалою судді від 18.12.2025 року у справі було відкрито провадження та призначено до судового розгляду. 21.01.2026 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Крупінської Н.Л. надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона зазначає, що відповідач не проживає сам особисто в квартирі за адресою [ADDRESS] , у якій утворилась заборгованість, зазначена у позові. Певні періоди часу у вищезазначеній квартирі проживали громадяни, які залишили своє місце проживання через воєнні дії. Тому позовні вимоги вони визнають частково, а саме лише за той період, коли у вказаному приміщенні проживав відповідач. 22.01.2026 року від позивача до суду надійшло заперечення на відзив, у якому зазначається, що доводи відповідача є безпідставними, такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи. Відповідач [PERSON] є власником квартири і несе відповідальність за оплату житлово-комунальних послуг. Факт непроживання або невикористання послуги не звільняє споживача від обов`язку її оплати, якщо послуга надається належним чином. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Ковальчук Н.В. позовні вимоги підтримала повністю, просила його задвольнити з викладених у ньому підстав, взявши до уваги пояснення, зазначені у запереченні на відзив. Відповідач та його представник адвокат Крупінська Н.Л. у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідач пояснив, що тарифи за послуги, які надає Комунальне підприємство «Володимиртепло» є дуже високими. Просив врахувати, що у період з жовтня 2022 року по липень 2025 року у квартирі він не проживав, та зробити перерахунок у зв`язку із тим, що у вказаний період він у квартирі не проживав. Також просив врахувати, що він є учасником бойових дій, та не стягувати з нього судовий збір. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Відносини у сфері житлово-комунальних послуг врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», а також відповідними постановами Кабінету Міністрів України та рішеннями органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21 липня 2005р. № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлового-комунальні послуги» від 09.11.2017р.(№ 2189-VIII), індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до вимогч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлового-комунальні послуги» від 09.11.2017р. відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Таким чином, необхідність укладання договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладання визначено як обов`язок, а не право споживача таких послуг. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлового комунальні послуги» від 09.11.2017р.(№ 2189-VIII), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, у відповідності до вимог ст.68, та ч.1 ст.162 ЖК України, наймач і власник житла зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплоенергію, електроенергію та інші послуги) за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст. 67 ЖК України). Частиною 1статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з Вигом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . З наданого позивачем розрахунку також вбачається, що за період з 01.10.2022 року по 30.07.2025 року у відповідача виникла заборгованість перед комунальним підприємством «Володимиртепло» Володимирської міської ради за послуги з постачання теплової енергії, що становить 28426 грн. 62 коп. і складається з: заборгованість за послуги постачання теплової енергії (опалення) - 24955,56 грн., загальнобудинкові витрати 1101,97 грн., абонентська плата 681,90 грн., 3% річних 286,80 грн., сума інфляційних втрат 1251,11 грн., сума пені 149,29 грн. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, сторона відповідача не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростували доводи позивача щодо невиконання відповідачем умов договору та наявність заборгованості за цим договором у розмірі 28426 грн. 62 коп. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги комунального підприємства «Володимиртепло» Володимирської міської ради є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають до задоволення. При вирішенні питання про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] є учасником бойових дій. Однак згідно п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. У даному випадку права відповідача [PERSON] не є порушеними, а тому суд не вбачає підстав для звільнення його від сплати судового збору. Оскільки вимоги позивача задоволені повністю, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 3028 грн., котрі він поніс у даній справі та які документально підтвердженні. На підставі ст.ст.64, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 11, 509, 526, 625 ЦК України,ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.п. 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630,

Outcome: approved