Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

[PERSON] 28 січня 2026 року звернулась до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання їх спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.08.2011 між сторонами укладено шлюб. Від даного шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей. На даний час позивач працює в Нововолинській центральній міській лікарні, де отримує мінімальну заробітну плату, сама виховує та утримує дітей. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участі в їх вихованні, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище. При цьому, відповідач є працездатним, має регулярний дохід, не має інших утриманців, тобто має можливість надавати кошти на утримання своїх дітей. Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 02 лютого 2026 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18 зазначив, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, позивач просить розглядати справу без її участі, тому суд вважає за можливе, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №244. Дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Діти зареєстровані разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач зазначає, що діти проживають разом із нею та перебувають на її повному утриманні, батько дітей участі у їх вихованні та утриманні не бере. Вказані доводи відповідачем жодним чином не спростовані. Відповідно до вимог ст.182 СК України до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із вимогами ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача. Положенням Цивільного процесуального кодексу визначено, що аліменти у розмірі 1/2 частини доходів можуть бути стягнуті судом на трьох і більше дітей у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на двох дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти проживають із матір`ю, відповідач перебуває у працездатному віці, відомості про його непрацездатність чи наявність у нього на утриманні інших осіб відсутні. Також суд враховує право дітей на достатній рівень життя та обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей, а тому вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та у першу чергу інтересам дітей, та не порушить прав сторін. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331 гривень 20 копійок, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved