Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

В січні 2026 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом м. Києва від 18.04.2024 року, з нього стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від усіх видів доходу щомісячно. У зв`язку з тим, що з 2022 року у зв`язку із військовою агресією він перебуває у Королівстві Іспанія на підставі тимчасового захисту, офіційно не працює, не отримує соціальних виплат, має тимчасові та непостійні доходи, має на утриманні матір-пенсіонерку, просить зменшити розмір аліментів та зміну способу їх стягнення та встановити їх у твердій грошовій сумі 4000 грн. щомісячно. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2026 року справу передано на розгляд судді Матвєєвій Ю.О. Ухвалою судді від 21.01.2026 року позов було залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення недоліків. 26.01.2026 року позивачем усунуті недоліки. Ухвалою судді від 28.01.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 06.02.2026 року через систему «Електронний суд» від відповідачки надійшов відзив на позов, в якому вона позовні вимоги не визнає, оскільки позивачем не надано підтверджень погіршення свого матеріального стану, позивач є дієздатним та працездатним, що дозволяє йому працювати та отримувати доходи, він не одружений та не має інших утриманців, позивач, перебуваючи за кордоном, витрачає кошти на особистий відпочинок, а тому підстави для зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення відсутні. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що вживає заходів для сплати аліментів, заборгованість по їх сплаті відсутня. Представник позивача адвокат Сафіна Ф.Ф. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачка заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Представник відповідача адвокат Цибульська О.В. в судовому засіданні також просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вони не підтверджені доказами. Третя особа в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином шляхом надсилання судової повістки в електронний кабінет. Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2024 по справі №761/5378/23 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 09.02.2023 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Заявляючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, позивач просить врахувати наступні фактори: - перебування позивача з 2022 року під тимчасовим захистом у Королівстві Іспанія; - наявність у нього на утриманні матері-пенсіонерки [PERSON] , [INFO].; - наявність у нього тимчасових та непостійних доходів, що не дозволяє йому в повній мірі виконувати свої зобов`язання щодо утримання дитини і сплачувати аліменти, визначені судовим наказом. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива за обов`язкової сукупності наступних обставин. По-перше, відбулася зміна матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан (зменшився його дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів, чи виникли грошові зобов`язання, які потребують додаткових матеріальних витрат тощо), або змінився сімейний стан (одруження, народження дітей, поява інших утриманців тощо). По-друге, такі зміни у матеріальному стані платника аліментів мають бути істотними. По-третє, вказані обставини мають виникнути виключно після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, оскільки презюмується, що при визначенні аліментів суд встановлює дійсні обставини, в тому числі передбачені ст. 182 СК України щодо наявності утриманців тощо, які необхідні для визначення розміру аліментів. Звертаючись до суду з цим позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів позивач вказує на те, що він, перебуваючи за кордоном, не має постійного доходу, додатково утримує матір, також в судовому засіданні зазначив про необхідність утримання і цивільної дружини, тому він вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів та зміни способу їх стягнення. Однак, позивач не надав суду будь-яких доказів того, що його матеріальний стан погіршився порівняно із майновим станом на час ухвалення рішення про стягнення аліментів. Позивач має фінансову можливість проживати за межами України, також повністю сплатив заборгованість по аліментам, що підтверджується письмовими доказами, що доводить його платоспроможність. Суд вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання дитини у зв`язку з тим, що позивач перебуває за кордоном, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Посилання позивача на те, що допомоги потребує його матір [PERSON] , [INFO]., суд вважає недоведеним, адже в матеріалах справ не міститься жодного належного доказу, що позивач дійсно здійснює утримання матері. Довідка про стан здоров`я матері, яку позивач залучив до позову, не підтверджує перебування матері на утриманні сина, адже вона датована березнем 2010 року. Суд також враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір. Отже, суд дійшов висновку, що розмір аліментів на дитину, що стягується за судовим наказом Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2024 по справі №761/5378/23, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення, і як наслідок зменшення способу стягнення аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення сина [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме його інтересам. Стосовно вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів, суд зазначає, що відповідно до абз. другого ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. У свою чергу платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, але може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Враховуючи, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів не знайшли свого підтвердження, позивач не може бути ініціатором вимоги про зміну способу стягнення аліментів, суд відмовляє в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed