Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 18.03.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1527-5335. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А2178 для підписання кредитного договору №1527-5335 від 18.03.2025 року, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 10000 грн.; строк кредитування 365 днів; базовий період 30 днів; комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту; промо-ставка 0,75 % в день; знижена процентна ставка 1 % в день; стандартна процентна ставка: - 1.00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору; - 0.74% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Додатковою угодою №1 від 19.04.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 000 грн. Додатковою угодою №2 від 24.04.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 000 грн. Додатковою угодою №3 від 28.04.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 000 грн. Додатковою угодою №4 від 30.04.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 000 грн. Додатковою угодою №5 від 02.05.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 700 грн. Додатковою угодою №6 від 11.05.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 000 грн. Додатковою угодою №7 від 13.05.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 000 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, та додаткових угод, а відповідач порушив вищезазначені умови кредитного договору, та додаткових угод і не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю. Станом на 22.10.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 46735,32 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 19619,44 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 19620,88 грн.; заборгованість за відсотками на підставі ст.625 ЦК України 7495 грн. Отже, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року у загальному розмірі 46735,32 грн., та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 05.01.2026 року указана позовна заява передана для розгляду судді Куць О.О. (а.с.146-147). Ухвалою судді від 13.01.2026 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено справу для розгляду по суті (а.с. 149). Позивач разом з позовною заявою надав до суду клопотання, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу без його участі (а.с.145). Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК, яке може бути оскаржене відповідачем шляхом подання заяви про його перегляд до суду першої інстанції. Судом встановлено, що 18.03.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1527-5335 (а.с.20-42). Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А2178 для підписання кредитного договору № 1527-5335 від 18.03.2025 року, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець надав відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, а саме: сума кредиту 10000 грн.; строк кредитування 365 днів; базовий період 30 днів; комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту; промо-ставка 0,75 % в день; знижена процентна ставка 1 % в день; стандартна процентна ставка: - 1.00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору; - 0.74% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Додатковою угодою №1 від 19.04.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 000 грн. (а.с.87-90) Додатковою угодою №2 від 24.04.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 000 грн. (а.с.115-118) Додатковою угодою №3 від 28.04.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 000 грн.(а.с.80-83) Додатковою угодою №4 від 30.04.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 000 грн. (а.с.108-111) Додатковою угодою №5 від 02.05.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 700 грн. (а.с.73-76) Додатковою угодою №6 від 11.05.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 000 грн. (а.с.101-104) Додатковою угодою №7 від 13.05.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1527-5335 від 18.03.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 000 грн.(а.с.94-97) Сума позики в загальному розмірі 19700 грн. була перерахована товариством на банківську картку відповідача, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту (а.с. 121). Згідно з листом генерального директора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 18.03.2025 року о 12:59 на суму 10000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] (а.с.163), вказаний номер банківської картки збігається із тим, що вказаний у п.13 договору. Крім того, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 19.04.2025 року о 13:28 на суму 1000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] (а.с.167), вказаний номер банківської картки збігається із тим, що вказаний у п.11 додаткової угоди від 19.04.2025 року до договору №1527-5335 від 18.03.2025 року; 24.04.2025 року о 19:43 на суму 1000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] (а.с.168), вказаний номер банківської картки збігається із тим, що вказаний у п.11 додаткової угоди від 24.04.2025 року до договору №1527-5335 від 18.03.2025 року; 28.04.2025 року о 13:11 на суму 1000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] (а.с.168), вказаний номер банківської картки збігається із тим, що вказаний у п.11 додаткової угоди від 28.04.2025 року до договору №1527-5335 від 18.03.2025 року; 30.04.2025 року о 20:16 на суму 1000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] (а.с.168), вказаний номер банківської картки збігається із тим, що вказаний у п.11 додаткової угоди від 30.04.2025 року до договору №1527-5335 від 18.03.2025 року; 02.05.2025 року о 15:26 на суму 700,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] (а.с.168), вказаний номер банківської картки збігається із тим, що вказаний у п.11 додаткової угоди від 02.05.2025 року до договору №1527-5335 від 18.03.2025 року; 11.05.2025 року о 13:41 на суму 2000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] (а.с.169), вказаний номер банківської картки збігається із тим, що вказаний у п.11 додаткової угоди від 11.05.2025 року до договору №1527-5335 від 18.03.2025 року; 13.05.2025 року о 18:49 на суму 3000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] (а.с.169), вказаний номер банківської картки збігається із тим, що вказаний у п.11 додаткової угоди від 13.05.2025 року до договору №1527-5335 від 18.03.2025 року. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, а відповідач порушив вищезазначені умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредитні кошти. Станом на 22.10.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 77462 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 19619,44 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 19620,88 грн.; заборгованість за відсотками на підставі ст.625 ЦК України 7495 грн. (122-127). Відповідно до частин 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт укладання кредитного договору № 1527-5335 від 18.03.2025 року, та додаткових угод до нього, між сторонами знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи. Договір про відкриття кредитної лінії, та додаткові угоди до нього, підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить пункт 12 договору. Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору. Разом з тим, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконував у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування обставин його отримання на час розгляду справи відповідачем не надано, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №1527-5335 від 18.03.2025 року станом 22.10.2025 року у розмірі 39240,32 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 19619,44 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 19620,88 грн. Щодо питання про стягнення заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК в сумі 7495 грн., суд зазначає наступне. Згідно із п. 8.2 договору зазначено, що у разі прострочення виконання Позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 401500 процентів річних від суми заборгованості в силу положень ст. 625 ЦК України.(а.с.30) Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було доповнено пунктом 18, відповідно до якого визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 року у справі № 706/68/23 зазначив, що з аналізу положень п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом № 4643-IX затверджено Указ Президента України від 20.10.2025 року № 793/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 14.07.2025 р. №468/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. №2102-ІХ (з відповідними змінами), строк дії воєнного стану в Україні продовжується. Згідно із розрахунку заборгованості за договором № 1527-5335 від 18.03.2025 року, вбачається, що заявлена до стягнення заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України за кредитним договором становить 7495 грн. 00 коп. Однак, стягнення процентів річних на підставі ст. 625 ЦК України суперечить вимогам вищенаведеного законодавства, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2033,91 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial