Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Представник ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 287520-КС-001 про надання кредиту від 16.04.2021 у розмірі 41456,95 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.04.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір № 287520-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 31 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Окрім того, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,76331809 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 31 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Також 27.04.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №ДУ №1 до Договору № 287520-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 8 000,00 грн. Також, 23.06.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № ДУ №2 до Договору № 287520-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 7 000,00 грн. Боржник натомість свої зобов`язання за кредитним договором № 287520-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти в розмірі 23492,00 грн, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 41456,95 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 21576,19 грн, суми прострочених платежів по процентах 18830,76 грн, суми прострочених платежів за комісією 1050,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник ТОВ «Бізнес Позика» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. За вище вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 16.04.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 287520-КС-001 про надання кредиту, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором G- 2301 (а.с.35-36). ТОВ «Бізнес Позика» 16.04.2021 направлено Сарафенюк Н.В. пропозицію укласти Договір (оферту) № 287520-КС-001 про надання кредиту (а.с.35 зворот). 16.04.2021 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 287520-КС-001 про надання кредиту(а.с.36). Відповідно до п.1 Договору про надання кредиту Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 16 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту: 16 тижнів. Процентна ставка: в день 0,76331809, фіксована. Комісія за надання кредиту: 2400,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 16 000,00 грн. Термін дії Договору: 06.08.2021 . Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 369,52576275 процентів. Сторонами в п. 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. 27.04.2021 ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] уклали додаткову угоду 1 до Договору № 287520-КС-001 про надання кредиту від 16.04.2021 року (а.с.36 зворот). Відповідно до п. 2.1. Додаткової угоди 1 Кредитодавець, на умовах викладених в договорі, додатково надає, а позичальник додатково отримує та зобов`язується повернути, додатковий кредит в сумі 8000,00 грн. Сторонами в п. 6 Додаткової угоди 1 погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. 23.06.2021 ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] уклали додаткову угоду №2 до Договору №287520-КС-001 про надання кредиту від 16 квітня 2021 року (а.с.38 зворот). Відповідно до умов Додаткової угоди № 2, а саме: п. 2.1. Додаткової угоди 1 Кредитодавець, на умовах викладених в договорі, додатково надає, а позичальник додатково отримує та зобов`язується повернути, додатковий кредит в сумі 7000,00 грн. Сторонами в п. 6 Додаткової угоди 2 погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. До вказаного договору додано правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (а.с.45-46), анкету клієнта (а.с.42 зворот),паспорт споживчого кредиту (а.с.34,37,39), візуальну форму послідовності дій клієнта (а.с.41-42), з якої вбачається порядок дій здійснених сторонами кредитного договору щодо його укладення. Відповідно до платіжних доручень № 398337405 від 16.04.2021 (а.с. 43), №27374 від 27.04.2021 (а.с.44), № 29344 від 23.06.2021 ТОВ «Бізнес Позика» перераховано [PERSON] грошові кошти в загальному розмір 31000 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 287520-КС-001 [PERSON] здійснила часткову оплату на загальну суму 23492,00 грн, станом на 13.10.2021 у відповідачки наявна заборгованість за Договором 287520-КС-001 про надання кредиту від 16.04.2021 в розмірі 41456,95 грн, з яких по тілу кредиту 21576,19 грн, по відсотках 18830,76 грн, по комісії 1050,00 грн (а.с.23-32). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, відповідач підтвердив своїм підписом, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, та зобов`язався виконувати їх умови. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому, окрім листів та телеграм, можуть використовуватися й інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecypc. Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Крім того, суд вказує, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, договір був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між сторонами такої угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування позиченими коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови позики. Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, відповідач не подав жодного доказу на спростування розрахунку заборгованості поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 2 422,40 гривень на користь позивача.

Outcome: approved