Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

25.02.2026 року ТОВ «Бізнес позика» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором №551167-КС-001 про надання кредиту від 06.08.2025, у сумі 25470 грн, з яких: 9000 грн прострочене тіло кредиту, 10170 грн прострочені проценти, 4500 грн процентів на підставі ст.625 ЦК України, 1800 грн прострочена комісія. Позов обґрунтовано тим, що 06.08.2025 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем було укладено Договір №551167-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Позичальник підписала договір одноразовим ідентифікатором у порядку ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит в розмірі 9 000,00 (Дев`ять тисяч гривень 00 копійок) грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА». За умовами договору за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 1 процент за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості. Визначено графік платежів. Кредитор зобов`язання виконав, надав грошові кошти у розмірі 9000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] , вказану позичальником у анкеті. Позичальник належно не виконала зобов`язання за договором, утворилася заборгованість станом на 15.02.2026 в розмірі 25470 грн, з яких 9000 прострочене тіло кредиту, 10170 грн прострочені проценти, 1800 грн прострочена комісія, проценти на підставі ст.625 ЦК України 4500 грн. Відзив не подано. В порядку підготовки справи до судового розгляду, за клопотанням позивача суд витребував від АТ КБ «Приватбанк» офіційну інформацію як джерело доказів. 09.04.2026 на виконання Ухвали суду АТ КБ «Приватбанк» надало суду офіційну інформацію щодо банківського рахунку на ім`я відповідача та Виписку по рахунку. Учасники справи не з`явилися на судовий розгляд справи, будучи своєчасно належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення. Позивач клопотав про розгляд справи без участі його представника. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Судова повістка про виклик вручена. Тому, відповідно до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, беручи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що 06.08.2025 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем було укладено Договір №551167-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Позичальник підписав електронний договір одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.2.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит в розмірі 9 000,00 (Дев`ять тисяч гривень 00 копійок) грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Згідно з умовами Договору кредиту: Тип Кредиту: кредит. 2.3. Строк, на який надається Кредит: 16 тижнів. 2.4. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. 2.5. Комісія за видачу кредиту (надалі - Комісія): 1 800,00 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Суд пересвідчився, що ТОВ «Бізнес позика» виконало зобов`язання надало позичальнику грошові кошти у розмірі 9000 грн шляхом перерахування їх на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при заповненні анкетних даних у особистому кабінеті. Так, підтверджено, що в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] була випущена банківська платіжна картка [NUMBER] (офіційна інформація АТ «ПУМБ»). За змістом Виписки із рахунку, 06.08.2025 на картку [PERSON] № [NUMBER] зараховано 9000 грн, що узгоджується зі змістом наданого позивачем Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів. Зі слів позивача, позичальник належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором. Позивач надав довідку про заборгованість за вказаним договором та її розрахунок. Досліджені в ході судового розгляду наявні у справі докази на переконання суду у своїй сукупності є достатніми для підтвердження тієї обставини, що відповідач на підставі Договору №551167-КС-001 про надання кредиту отримав у користування кредитні грошові кошти у сумі 9000 грн та допустив прострочення грошових зобов`язань із повернення кредиту та сплати процентів за користування грошовими коштами. Достовірність цих доказів не викликає у суду сумнівів. Дані обставини не спростовано. Подані позивачем докази підтверджують, що відповідач не повернув кредит та станом на 15.02.2026 боргує кредитору 9000 грн тіла кредиту, проценти у розмірі 10170 грн, 1800 грн комісії, нараховано 4500 грн процентів на підставі ст.625 ЦК України. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому позов у частині вимоги про стягнення тіла кредиту у розмірі 9000 грн є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний сплатити проценти за користування кредитом. Тому, у частині вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитними грошовими коштами позов є обґрунтованим. Щодо комісії за надання кредиту. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: -доходи кредитодавця у вигляді процентів; -комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; -інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Крім того, Національний банк України, який є державним регулятором ринку фінансових послуг в Україні, своєю Постановою від 11.02.2021р. №16 затвердив «Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит». Дані правила передбачають правомірність встановлення Кредитодавцем супровідних послуг за кредитом в тому числі і комісії за надання кредиту. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач уклавши кредитний договір погодився зокрема сплатити комісію за надання кредиту. У цій частині позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо нарахування та стягнення процентів на підставі ст.625 ЦК України. Позивач просить суд стягнути крім іншого і «заборгованість по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ у сумі 4500 грн». Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема, у виді трьох процентів річних від простроченої суми: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ця норма Цивільного кодексу України має однозначний зміст, поширює свою дію на кредитні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору у даній справі, норма, передбачена нормативно-правовим актом-Кодексом має перевагу перед нормами у Законах, тому суд її застосовує і вирішує, що вимога про стягнення «заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ» у розмірі 4500 грн, нарахованих на підставі ст.625 ЦК України, задоволенню не підлягає. У зв`язку із частковим задоволенням позову судові витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню відповідачем пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Інші судові витрати не заявлені. Відшкодуванню підлягає 2192,01 грн судових витрат позивача (20970*2662,40/25470). На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed