Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18 грудня 2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 451169. За умовами зазначеного Договору позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 16 250,00 грн на погоджений умовами договору строк 1095 днів зі сплатою процентів у розмірі 85% річних. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, в наслідок чого заборгованість за даним договором складає 46 448 грн 44 коп., з яких: заборгованість по сумі кредиту 15 248,64 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 29 708,36 грн., заборгованість по відсоткам після відступлення права вимоги 1 491,44 грн. 26.11.2021 року ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 26-11/2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за кредитним договором № 451169 від 18.12.2020. 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір факторингу № 451169, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором № 451169 від 18.12.2020. 07.11.2023 року ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Дебт Форс» уклали договір факторингу № 07-11/23, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором № 451169 від 18.12.2020. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 46 448,44 грн та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовних вимогах просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, але в судове засідання жодного разу не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив клопотань, про розгляд справи у його відсутності не надав. Відзив на позовну заяву до суду також не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 грудня 2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 451169. Згідно з п.1.3-1.4 вказаного договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 16 250,00 грн на погоджений умовами договору строк 1095 днів. Пунктом 1.5. Договору кредиту передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85% річних. Відповідно до п. 3.1. Договору кредиту нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором. Пунктом 3.2. Договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. 26.11.2021 року ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 26-11/2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за кредитним договором № 451169 від 18.12.2020. 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір факторингу № 451169, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором № 451169 від 18.12.2020. 07.11.2023 року ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Дебт Форс» уклали договір факторингу № 07-11/23, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором № 451169 від 18.12.2020. За змістом ст. ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8, 12 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та " Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з положеннями статей 525, 526, ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 1 ч. 1ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ). Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Таким чином, ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало. Однак, [PERSON] порушив умови Договору, не виконав покладені на нього зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим сума заборгованості відповідача за договором № 451169 від 18.12.2020 складає 46 448 грн 44 коп., з яких: заборгованість по сумі кредиту 15 248,64 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 29 708,36 грн., заборгованість по відсоткам після відступлення права вимоги 1 491,44 грн. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог та за відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в загальній сумі 16 000,00 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Представником позивача надано договір № 03/07-24 про надання правової допомоги, витяг з акту про надання юридичної допомоги, відповідно до якого позивач поніс витрати на оплату правової допомоги у розмірі 16 000 гривень. Із наданих документів убачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи та тим, що справа є малозначною і розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, а також той факт з приводу розгляду таких позовів в Україні вже склалася стала судова практика. Беручи до уваги зазначені вище обставини, за результатом оцінки доказів, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн відповідатимуть критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Outcome: approved