Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Короткий виклад позиції позивача та відповідача. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (надалі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.11.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит № 102545817, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов цього договору відповідачу були надані грошові кошти (далі кредит) у розмірі 12000,00 грн на умовах, визначених кредитним договором, Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені договором. Згідно з п. 7.1. кредитного договору цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т. Відповідно до вказаного договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до відповідача за кредитним договором № 102545817 від 07.11.2023. Сума заборгованості відповідача становить 40887,12 грн та складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 10320,00 грн; простроченої заборгованості за сумою відсотків у розмірі 29367,12 грн; прострочена заборгованості за комісією за видачу кредиту у розмірі 1200,00 грн. Покликаючись на норми ЦК України, позивач просить суд: стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 102545817 від 07.11.2023 в загальній сумі 40887,12 грн та судові витрати у виді сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 11.02.2026 представник позивача - адвокат Усенко М.І., в інтересах ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» через систему «Електронний Суд» в електронній формі звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19.02.2026 позовну заяву ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху, надано позивачу строк для усунення зазначених недоліків який не може перевищувати 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали. Ухвалою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарої Л.О. від 26.02.2026 відкрито провадження у справі та вирішено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано від Монобанку, емітент АТ «Універсал Банк» інформацію, що містить банківську таємницю. Копію вказаної ухвали суду відповідач отримав 27.02.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків на цей час сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву. Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Частиною 8 ст. 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд установив, що 07.11.2023 відповідач з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» уклав із ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 102545817. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн, строком на 105 днів, із 07.11.2023 до 20.02.2024. Договором встановлено, що комісія за надання кредиту складає 1 200,00 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 2970,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,65 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 37 800,00 грн, які нараховуються за ставкою 3,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.2., 1.3., 1.4., 1.5.1.-1.5.3.). Згідно з п. 1.6. договору тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2., 2.3. цього договору. Відповідно до п. п. 2.2.2 договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору. Згідно з п. 2.2.3 проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п. 1.5.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2. процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п.1.5.3. Договору. Якщо визначена п. 1.5.2. процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгації, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за ставкою згідно п. 1.5.3. Договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом пільгового періоду є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк поточного періоду, що означає, що протягом пільгового періоду Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною ставкою, встановленою п. 1.5.3. та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2. Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може бути збільшено кредитодавцем без письмової згоди позичальника. У пункті 2.3. договору сторони узгодили умови пролонгації цього договору. Зазначені положення кредитного договору передбачають продовження строку дії договірних зобов`язань позичальника (у тому числі і по сплаті відсотків по кредиту) у разі здійснення позичальником сплати комісії за управління та обслуговування кредиту та певної частки заборгованості по кредиту. Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 102545817 від 07.11.2023 є Графік платежів за договором, додатком № 2 до договору є заявка на отримання кредиту. Суд вважає доведеним укладення між ТОВ «Мілоан» як первісним кредитором та відповідачем договору про споживчий кредит № 102545817 від 07.11.2023. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним або неукладеним не визнаний; доказів введення відповідача в оману чи наявності у діях кредитодавця елементів примусу, докучання або неналежного впливу, що могло істотно впливати на свободу вибору або поведінку відповідача, суду не надано. На підтвердження надання відповідачу коштів на умовах, передбачених договором, до позовної заяви долучено платіжне доручення № 76044721 від 07.11.2023, згідно яким ТОВ «Мілоан» перерахував на користь [PERSON] 12 000,00 грн згідно договору № 102545817. Суд вважає доведеним виконання ТОВ «Мілоан» зобов`язань за договором про споживчий кредит № 102545817 від 07.11.2023 та отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 12000,00 грн. Матеріали справи не містять доказів про належне виконання відповідачем умов цього договору, внаслідок чого наявна заборгованість. У судовому засіданні досліджені надану позивачем виписку з особового рахунку за кредитним договором № 102545817 від 07.11.2023, котру суд вважає вірною. Щодо стягнення із відповідача на користь позивача разової комісії за надання кредиту в сумі 1200,00 грн, то слід вказати про те, що сплата відповідачем такої визначена у п. 1.5.1 договору про споживчий кредит № 102545817 від 07.11.2023. Отже, ураховуючи, що відповідачем не надано доказів належного виконання ним умов договору та здійснення ним платежів для погашення тіла кредиту, процентів та комісії, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Щодо набуття позивачем права вимоги за кредитними договорами суд зазначає таке. 26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», укладений договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. 04.02.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено додаткову угоду № 1 до договору відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т від 26.03.2024. Згідно з актом приймання-передачі реєстру боржників за договором № 106-МЛ/Т від 26.03.2024, ТОВ «Мілоан» передало, а новий кредитор - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», прийняло реєстр боржників у кількості 3210 боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», набуло право вимоги до [PERSON] за договором № 102545817 від 07.11.2023 на загальну суму 40887,12 грн. Отже, позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором № 102545817 від 07.11.2023. Слід вказати про те, що заміна первісного кредитора на ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не може трактуватися на користь відповідача, як причини невиконання зобов`язання. В результаті дій позивача, відповідач не був позбавлений можливості сплатити тіло кредиту і відсотки у погоджений строк. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 6839 від 28.01.2026 позивачем при поданні цієї позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. Надаючи оцінку вимогам позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., суд враховує таке. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем надано суду докази понесення ним витрат, а саме копію договору про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АЛ "Апологет", копію акта наданих послуг № Д/15292 від 28.01.2026, згідно з яким вартість наданих АО «Апологет» послуг позивачу становить 8000,00 грн; копію детального опису. Суд, при визначенні суми відшкодування має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин, складності справи та часу, витраченого на розгляд справи і підготовку апеляційної скарги. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 756/2114/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Також, у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені в установленому порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, враховуючи характер виконаного адвокатом обсягу робіт, принципам співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, ціни позову - 40887,12 грн, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, наданих позивачем доказів про надання правової допомоги, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача розміру витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. Покликаючись на положення ст. 259,263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

Outcome: approved