Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

02 лютого 2026 року АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 31.10.2024 року з відповідачкою був укладений договір кредиту №М75.00111.011356471. Згідно із кредитним договором, позивач надає відповідачу кредит у розмірі 100 000, 00 грн. зі сплатою 65% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Свої зобов`язання по наданню кредиту банк виконав. Однак, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі і проценти. Остання сплата відповідачем по кредитному договору була здійснена 11.09.2025 року. Відтак, станом на 07.01.2026р. сума боргу [PERSON] становить 78150,35 грн., з яких: 59492,16 грн. прострочений боргу та 18658,19 грн. прострочені відсотки. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 02.12.2025 року на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до [PERSON] будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Оскільки в добровільному порядку відповідач не сплатила вищевказану кредитну заборгованість, позивач був змушений звернутися до суду та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №М75.00111.011356471 в загальній сумі 78150,35 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3328,00 грн. Ухвалою від 19.02.2026р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив разом з доказами, що обгрунтовують доводи його заперечень проти позовних вимог. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача Пилат Т., який в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без участі представника АТ «Ідея Банк». Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 27.03.2026р. подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги АТ «Ідея Банк» визнає в повному обсязі та не заперечує проти їхнього задоволення. Розгляд справи просила здійснити за її відсутності. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2024 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №М75.00111.011356471. Згідно із кредитним договором, банк надає клієнту кредит на споживчі цілі, а келієнт отримує його на наступних умовах. Тип кредиту: «На старт», сума кредиту 100 000,00 грн., процента ставка фіксована 65% річних. Строк кредиту 24 місяці (п. 1.1-1.4). Згідно п. 1.6 договору, процентна ставка є розміром плати за користування кредитними коштами, становить 65% річних, що складає 0,18% в день та є фіксованою. Відповідно до п. 1.10 договору, банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 100000,00 грн. на рахунок № [NUMBER] позичальника відкритий в АТ «Ідея Банк». Датою видачі кредиту є дата зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Позивач повністю виконав свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів в обумовлений сторонами сумі, що підтверджується платіжною інструкцією №10014089 від 31.10.2024р. та випискою по рахунку про зарахування на рахунок [PERSON] № [NUMBER] вказаної суми. Згідно п. 1.7 договору, дата повернення кредиту по 31.10.2026 включно. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок [NUMBER] , відкритий у банку, відповідно до порядку повернення кредиту, згідно з Додатком №1. Датою оплати кредиту є дата поступлення коштів на рахунок. Графіком щомісячних платежів (Додаток №1 до Договору № М75.00111.011356471) передбачено повернення суми кредиту та сплату відсотків за користування кредитними коштами шляхом щомісячного платежу, який становить 7559,00 грн. (24 платежі), останній (25 платіж) становить 7540,22 грн. Загальна вартість кредиту становить 181497,22 грн. Випискою по рахунку за період з 07.01.2000 по 07.01.2026р. підтверджується недотримання позичальником [PERSON] термінів повернення кредиту та сплати відсотків. Зокрема, відповідачем 03.12.2024р. було здійснено платіж на суму 7580,00 грн., 17.01.2025р на суму 7600,00 грн. 19.03.2025р. на суму 4385,00 грн. та на суму 11000,00 грн., 05.06.2025р. на суму 47000,00 грн. та 11.09.2025р. на суму 200,00 грн. Таким чином, відповідно до довідки-розрахунку, сума боргу [PERSON] станом на 07.01.2026р. становить 78150,35 грн. яка складається з: 59492,16 грн. прострочений борг та 18658,19 грн. прострочені відсотки. Згідно ст.. 626 ЦК України, договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст. 1054, 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст. 1054 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1, 2 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору. Однак, відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки відповідно до Графіку щомісячних платежів, чим порушила взяті на себе зобов`язання. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 02.12.2025 року вих. №12.4.2 № М75.00111.011356471, на адресу [PERSON] направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня надіслання кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором. Однак, [PERSON] належним чином не відреагувала на вимогу та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконала. Пунктом 1 ч.2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частини першої та четвертої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зміст заяви відповідача свідчить про те, що [PERSON] повністю визнає пред`явлені до неї вимоги та не заперечує щодо стягнення з неї кредитної заборгованості в заявленій позивачем сумі. Частиною шостою статті 263 ЦПК України передбачено, що якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням обставин справи та повного визнання [PERSON] позову, що не суперечить вимогам законодавства та інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню щодо стягнення з відповідача заборгованості по договору кредиту. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, на користь АТ «Ідея Банк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 3328 грн. 00 коп.

Outcome: approved