Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 21 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» Русин Юрій Юрійович звернувся до Шумського районного суду Тернопільської області з позовом до відповідачів [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНТІНЕНТАЛ ФАРМЕРЗ ПОЛІССЯ» про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки. 2. Позов обґрунтовано тим, що у 2016 році СТОВ «АГРО-ЛАН» уклало з [PERSON] договір оренди землі, на підставі якого набуло право оренди земельної ділянки площею 2,3986 га, кадастровий номер 6125882100:01:001:0554, яка розташована на території Великозагайцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області. У 2018 році сторони договору уклали додаткову угоду про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди, на підставі якої сторону Орендаря змінено на ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ». Сторони також продовжили строк дії договору оренди на 7 років з моменту укладення додаткової угоди від 14.05.2018. Згідно з пунктом 8 вказаного вище договору, він укладений строком на 7 років з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі, а після закінчення цього строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії цього договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, 06.03.2025 року ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» надіслало [PERSON] лист-повідомлення про намір продовжити дію договору оренди землі. Таким чином, до закінчення строку дії договору оренди Позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями вказаної норми права та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується квитанцією установи поштового зв`язку про прийняття поштового відправлення. Відповідач зобов`язаний був протягом місяця розглянути на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист Відповідач не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечив проти продовження Договору на новий строк. При цьому Позивач (орендар) належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проєкт додаткової угоди. Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді Позивача і не вибувала з його користування протягом строку дії договору оренди землі. Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною. Отже, Позивач вважає поновленим Договір оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а тому наявні підстави для визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення строку його дії в судовому порядку. Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди вказаної земельної ділянки, яка знаходиться на території Великозагайцівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області проведено державну реєстрацію іншого речового права: номер запису 59978521. Таким чином, Позивач дізнався про те, що наявний договір оренди земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у Позивача, з ТОВ " КОНТІНЕНТАЛ ФАРМЕРЗ ПОЛІССЯ". Представник позивача вказує, що факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Вважає, неправомірними дії Відповідачів щодо укладення договору оренди на земельну ділянку, яка знаходилась в оренді у Позивача, що грубо порушує норми ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», а заявлені Позивачем у позові вимоги відповідають встановленим ч. 2 ст. 16, ст. 651 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 20, ст. 188 Господарського кодексу України та ст. 33 «Про оренду землі» способом захисту порушених прав Позивача і є ефективним способом їх захисту у спірних правовідносинах. Отже, з урахуванням того, що ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» належно виконувало свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором строк повідомило орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, воно має право на поновлення договору на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі». Саме визнання додаткової угоди укладеною забезпечить реалізацію Позивачем свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк як це передбачено ст. 33 Закону України «Про оренду землі». З цих підстав, просить: Визнати укладеною додаткову угоду № б/н від 06.03.2025 до договору оренди землі № б/н від 01.07.2016 між ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» та [PERSON] в зазначеній позивачем редакції; Визнати відсутнім у Відповідача 2 ТОВ «Контінентал Фармерз Полісся» права оренди земельної ділянки площею 2,3986 га, кадастровий номер 6125882100:01:001:0554, яка розташована на території Великозагайцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області; Скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 2,3986 га кадастровий номер 6125882100:01:001:0554, яка розташована на території Великозагайцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, номер запису про інше речове право: 59978521. 3. 13 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ТОВ «Контінентал Фармерз Полісся» адвоката Берегуляк Оксани Вікторівни надійшов відзив на позов. Вважає, що Позивач помилково застосовує попередню редакцію ч. 6 ст. 33 Закону «Про оренду землі» для автоматичного поновлення, обґрунтовуючи поновлення договору «мовчазною згодою» попри те, що до спірних правовідносин застосовується чинна редакція закону, яка вимагає узгодження нових умов (укладення нового договору), а сам договір який має намір поновити позивач не містить умови про «автоматичне поновлення», що передбачене ст.126-1 ЗК України. Так, позивач обґрунтовує порушення свого переважного права на поновлення договору оренди землі від 01.07.2016 року, укладеного між СТОВ «Агро-Лан» та [PERSON] щодо належної їй земельної ділянки кадастровий номер: 6125882100:01:001:0554 (з урахуванням додаткової угоди від 14.05.2018) тією обставиною, що 06.03.2025 року (насправді ж 01.04.2026, як свідчать додані до позову поштові документи) орендарем було надіслало [PERSON] лист-повідомлення від 06.03.2025 № 1661 про намір продовжити дію договору оренди із проектом додаткової угоди. Проте, як вказує позивач будь-якої відповіді на даний лист відповідач не надавала, тобто у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечила проти продовження договору на новий строк на тих самих умовах. Враховуючи дану обставину, позивач вважає поновленим Договір оренди землі від 01.07.2016 року на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» на тих самих умовах, а тому в свою чергу вважає, що наявні підстави для визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення строку його дії в судовому порядку. Відповідач не погоджується із позицією позивача та вважає, що вимога про укладення додаткової угоди в порядку поновлення договору не є належною з огляду на те, що лист-повідомлення від 06.03.2026 №1661 про намір продовжити дію договору оренди із проектом додаткової угоди надіслано орендодавцю 01.04.2025 пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору, як це визначено п. 4 додаткової угоди від 14.05.2018. Вказаний факт свідчить про недотримання Позивачем процедури поновлення договору (щодо надіслання відповідного повідомлення не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору, враховуючи п. 4 додаткової угоди від 14.05.2018) та є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Окрім цього, Позивач, помилково реалізовував своє право на продовження оренди земельної ділянки шляхом надіслання додаткової угоди про поновлення Договору на тих самих умовах за правилами, чинними на момент його укладення, тобто в порядку, встановленому ст. 33 Закону в редакції до набрання чинності 16.01.2020 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а не шляхом надіслання проекту самого Договору, як нового документу, як вимагає нова редакція ст. 33 Закону. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній до 16.07.2020, мала назву Поновлення договору оренди землі та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті). Разом з тим, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» істотно змінив редакцію статті 33 Закону України «Про оренду землі», яка тепер стосується лише переважного права орендаря (частини перша-п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Поновлення ж договору (частина шоста попередньої редакції статті 33) тепер регулюється статтею 126-1 ЗК. Набрання чинності відповідними законодавчими змінами означає, що вимога про укладення додаткового договору (угоди) в порядку поновлення договору не є належною, адже стаття 126-1 ЗК передбачає для процедури поновлення інший механізм, за якого правочин щодо поновлення не укладається взагалі (натомість договір вважається поновленим, якщо жодна із сторін не заявила до реєстру про виключення відомостей про поновлення). Поновлення договору оренди на тих самих умовах та на той же строк може бути реалізовано тільки за наявності у договорі оренди такої умови, яка встановлена ст.126-1 Земельного Кодексу України. Договір оренди землі від 01.07.2016 укладений між СТОВ «Агро-Лан» та [PERSON] щодо належної їй земельної ділянки кадастровий номер: 6125882100:01:001:0554, не містить такої умови, а тому не може бути поновлений на той самий строк та на тих самих умовах автоматично. Більше того, проект додаткової угоди від 06.03.2025 року містить інші змінені умови, як-то: п.1.2. Доповнити розділ «Умови використання земельної ділянки», п.1.3. Доповнити розділ «Прикінцеві положення». Також запропонований Позивачем пункт проекту додаткової угоди від 06.03.2025 року, яким передбачається доповнити розділ Договору оренди землі «Строк дії Договору»: «Даний Договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Жодних заяв, заперечень щодо не поновлення цього Договору Сторони не мають та ними не направлялися» суперечить вимогам законодавства та фактичним обставинам. Отже, вважає вимогу Позивача про визнання додаткової угоди укладеною на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (у попередній редакції) неналежною та безпідставною, оскільки спірний договір не містить обов`язкової умови про автоматичне поновлення за ст. 126-1 ЗК України, а сам Позивач запропонував змінені умови, що виключає поновлення «на тих самих умовах». Більше того додаткова угода містить пункт про строк ("поновлюється на той самий строк"), який не відповідає вимогам ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» та таке формулювання створює правову невизначеність. Крім того, зазначає, що 02.05.2025 року між орендарем ТОВ «Контінентал Фармерз Полісся» та орендодавцем [PERSON] укладено договір оренди належної їй земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер: 6125882100:01:001:0554 площею 2,3986га, що знаходиться на території Великозагайцівської сільської ради Шумського району Тернопільської області. Для належного оформлення речового права (права оренди) та вчинення реєстраційних дій орендодавець [PERSON] надала орендарю відомості щодо припинення договору оренди з попереднім орендарем, а саме щодо договору оренди землі, укладеного з ТОВ «Західна агровиробнича компанія», а саме інформацію щодо надіслання 14.02.2025 року нею листа про небажання продовжувати орендні відносини з попереднім орендарем, у якому вона зазначила про необхідність повернення їй земельної ділянки після завершення строку дії договору. За умови повідомлення орендодавцем позивача про відсутність бажання продовжувати орендні відносини та вимоги повернути земельну ділянку після завершення строку дії договору, переважне право на поновлення договору оренди у позивача припинилось. З огляду на фактичні обставини зауважує, що обов`язковою умовою продовження дії договору є досягнення згоди обох сторін цих правовідносин і такої згоди сторонами не досягнуто. Окрім того, навіть за умови своєчасного ненадання орендодавцем заперечень щодо поновлення договору оренди землі, відсутність доказів погодження сторонами запропонованих позивачем змінених істотних умов договору виключає можливість поновлення спірного договору оренди землі з підстав переважного права на підставі ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Вказує, що в справі N 709/1379/19 в постанові від 19 січня 2021 року Верховний Суд констатував, що за наявності вираженого волевиявлення орендодавця на відмову від продовження оренди та заявленої вимоги власника про повернення земельної ділянки, направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не може бути підставою для поновлення орендних відносин між сторонами. Вважає, що ТОВ «Контінентал Фармерз Полісся» укладено договір оренди землі із [PERSON] правомірно, а позовні вимоги є безпідставними, так як переважне право позивача, як первинного орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки не є порушеним, оскільки немає однієї зі складових юридичних фактів, що надають позивачу право претендувати на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених як частиною 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", так і частиною шостою тієї ж статті, а саме - відсутня воля орендодавця на укладення такого договору (додаткової угоди), який повідомляв орендаря про небажання поновлювати договір оренди землі або укладати новий. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 4. 25 листопада 2025 року системою «Електронний суд» представником позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» Русиним Ю.Ю. подано додаткові пояснення. Зазначає, що маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, 06.03.2025 року ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» надіслало Відповідачу 1 лист-повідомлення про намір продовжити дію договору оренди землі. Не погоджується із твердженням сторони відповідача стосовно некоректного механізму поновлення Договору оренди, а саме що Позивач помилково застосовує правило «мовчазної згоди» (попередня редакція ст. 33), оскільки, згідно з правовою опозицією Об`єднаної Палати Верховного Суду (постанова від 23.11.2023 року у справі №906/1314/21), поновлення договорів має відбуватись за правилами чинними на момент звернення до суду (тобто реалізація переважного права). Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендодавця та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону. І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Тож поновлення договору оренди землі в судовому порядку в передбачений статтею 33 Закону України «Про оренду землі» спосіб вимагає укладення сторонами додаткової угоди як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк, а право сторони на оскарження в суді відмови або зволікання з укладенням додаткової угоди в контексті спірних правовідносин означає право на звернення до суду для укладення додаткової угоди. Також зазначає, що у позовній заяві Позивач жодним чином не порушує питання про автоматичне поновлення Договору оренди землі за механізмом передбаченим ст. 126-1 Земельного кодексу України. Звертає увагу суду, що власне у проекті додаткової угоди, щодо якої порушено питання про визнання останньої укладеною, Позивачем доповнено та запропоновано Відповідачу передбачити у Договорі автоматичне поновлення Договору за відсутності заперечень будь якої сторони Договору, як то передбачено ст. 126-1 Земельного кодексу України. Щодо тверджень сторони Відповідача про відсутність у запропонованому тексті додаткової угоди істотної умови строку дії Договору, що створює правову невизначеність та вимагає від реєстратора самостійного обрахунку нового строку та унеможливлює внесення достовірних відомостей до Державного реєстру, зазначає, що Додатковою угодою до Договору оренди землі чітко передбачено, що Договір укладено строком на 7 (сім) років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди, таким чином строк дії Договору оренди землі у випадку визнання судом додаткової угоди укладеною, також буде 7 років, оскільки, в останній, п. 1.1. передбачено, що Договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Щодо тверджень сторони Відповідача щодо спростування презумпції «мовчазної згоди» фактом, що орендодавець письмово заперечив проти продовження Договору та повідомив про вимогу повернути земельну ділянку, зазначає, що жодних заперечень зі сторони орендодавця щодо небажання продовження орендних відносин на адресу підприємства Позивача не надходило. Вказує, що Позивач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, відтак позивач може вважатись таким, що набув право «правомірного очікування», натомість орендодавець знехтував своїм обов`язком добросовісно провести переговори, не пропонуючи жодних умов орендарю. Відповідач фактично проект додаткової угоди не розглянула, жодних обґрунтованих заперечень щодо умов додаткової угоди не висловила, тобто явно безпідставно надала відмову позивачу в укладанні Додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі. З цих підстав, просить позовні вимоги ТОВ «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ до [PERSON] , ТОВ «КОНТІНЕНТАЛ ФАРМЕРЗ ПОЛІССЯ» задовольнити у повному обсязі. 5. 26 листопада 2025 року від представника відповідача ТОВ «Контінентал Фармерз Полісся» адвоката Берегуляк О.В. надійшло заперечення на відповідь на відзив. Першочергово звертає увагу суду на те, що переважне право позивача на поновлення договору оренди припинено внаслідок наявності заперечень орендодавця та порушення строків надіслання орендарем повідомлення про поновлення договору оренди, узгоджених сторонами у п. 4 додаткової угоди від 14.05.2018 до договору оренди землі від 01.07.2016 (не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору). Так, лист-повідомлення від 06.03.2025 № 1661 про намір продовжити дію договору оренди із проектом додаткової угоди надіслано орендодавцю 01.04.2025 за півтора місяці до спливу строку дії договору, а не як визначено договором не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору. Вказаний факт свідчить про недотримання Позивачем процедури поновлення договору та є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім цього, Орендодавець [PERSON] заздалегідь (14.02.2025) письмово повідомила Позивача про своє небажання продовжувати орендні відносини, просила після завершення строку дії договору повернути належну їй земельну ділянку. Таким чином, вимога Позивача про визнання додаткової угоди укладеною на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (у попередній редакції) є юридично неспроможною та необґрунтованою. Вказує, що за загальним правилом дії законів у часі застосуванню підлягає стаття 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою, адже вказівки про інше положення законодавства не містять. Нова редакція статті 33 Закону України "Про оренду землі", на відміну від попередньої редакції цієї статті, надає орендарю переважне право перед іншими особами на укладення нового договору, а не поновлення попереднього. Сторони договору оренди можуть погодити істотні умови і укласти новий договір оренди на тих самих або нових погоджених сторонами умовах. Також нова редакція цієї статті вже не містить положення про можливість поновлення договору на тих самих умовах на той самий строк, яке раніше було зазначено в частині шостій цієї статті та фактично встановлювало механізм "мовчазної згоди", який (механізм) після розмежування процедур переважного права та поновлення договору оренди врегульований законодавцем саме у статті 126-1 ЗК України. Вимогу позивача у даній справі про визнання укладеною додаткової угоди в порядку поновлення договору вважає неналежною, а механізм «мовчазної згоди» не застосовним. Натомість позивач

Outcome: dismissed