Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 04.06.2024 року між ТОВ «Макс кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 00-9808791 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 27356. Таким чином, відповідач уклала кредитний договір та отримала грошові кошти у сумі 7 700 грн. Договір був вчинений в електронній формі. Відповідач повністю погодилася з умовами кредитного Договору. Відповідно до умов Кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 7 700 грн. та погодили 700 грн комісії (10% від суми кредиту), яка утримана із суми кредиту, тобто тіло кредиту складає 7 700 грн. Строк кредитування - 360 днів, тобто до 30.05.2025 року, зі сплатою 1,47 % від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до день повернення кредиту. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором на платіжну картку № 5355-28XX-XXXX-1791. 17.12.2024 року між первісним кредитором ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 17122024-МК/ОНЛАЙН, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9808791 від 04.06.2024 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників та Актом прийому-передачі реєстру боржників. Згодом, 02.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу № 02/06/25-Е, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9808791 від 04.06.2024 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників та Актом прийому-передачі реєстру боржників. Станом на день подання позову заборгованість за Кредитним договором № 00-9808791 від 04.06.2024 року не погашена. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 00-9808791 від 04.06.2024 року, становить 16 549,40 грн, яка складається з наступного: 7 700 грн, - заборгованість по тілу кредиту; 8 849,40 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. За наведених обставин позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 00-9808791 від 04.06.2024 року в розмірі 16 549,40грн та судові витрати, а саме: судовий збір: 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу: 7 000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позові зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідно ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчить повернуте до суду невручене рекомендоване поштове повідомлення про отримання відправлення; причин неявки суду не повідомила. Також був здійснений виклик через сайт Судової влади. Правом на подання письмового відзиву на позов не скористалася. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2024 року між ТОВ «Макс кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 00-9808791 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідачу надана сума кредиту 7 000 грн та погодили 700 грн комісії (10% від суми кредиту), яка утримана із суми кредиту, тобто тіло кредиту складає 7 700 грн. Строк кредитування - 360 днів, тобто до 30.05.2025 року, зі сплатою 1,47 % від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до день повернення кредиту. Щодо сплати комісії за надання кредиту, суд вважає за необхідне зазначити. Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договором № 173702 від 04.03.2025 року передбачена комісія за видачу кредиту за ставкою 22% від суми виданого кредиту, що складає 3 666,74 грн. До стягнення позивач пред`являє 801 грн комісії. Аналіз змісту договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, що надаються позичальнику та за які встановлена комісія у визначеному у цьому пункті розмірі. Позивачем не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору. Зважаючи на викладене, суд вважає, що положення договору № 00-9808791 від 04.06.2024 року щодо сплати позичальником комісії за видачу кредиту є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Також суд зауважує, що положення договору про надання, управління та обслуговування споживчого кредиту, які передбачають здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», є нікчемними. Надання кредиту є по суті основним обов`язком кредитодавця за умовами укладеного із споживачем договором, а не послугою, виконання якого не може здійснюватися за окрему плату. Згідно з частинами першою, п`ятою статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Оскільки пункти Договору № 00-9808791 від 04.06.2024 року, яким встановлені умови про сплату позичальником комісії за видачу кредиту є нікчемними, суд на підставі частини п`ятої статті 216 ЦК України вважає за потрібне застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісію за видачу кредиту, яка була включена до тіла кредиту, в сумі 700 грн задоволенню не підлягають. Таким чином, тіло кредиту складається із отриманої позичальником суми 7 000 грн. 17.12.2024 року між первісним кредитором ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 17122024-МК/ОНЛАЙН, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9808791 від 04.06.2024 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників та Актом прийому-передачі реєстру боржників. Згодом, 02.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу № 02/06/25-Е, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9808791 від 04.06.2024 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників та Актом прийому-передачі реєстру боржників. Станом на день подання позову заборгованість за Кредитним договором № 00-9808791 від 04.06.2024 року не погашена. Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За положеннями ст.ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору ТОВ «Макс кредит» свої зобов`язання перед відповідачем виконав. Таким чином, відповідач зобов`язався повернути кредит кредитору та відсотки за Кредитним договором у строки та розмірах встановлених умовами договору. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення, від відповідальності за порушення зобов`язання. Факт наявності заборгованості підтверджуються договором № 00-9808791 від 04.06.2024 року та розрахунком заборгованості за договором. Суд погоджується із нарахованою сумою тіла кредиту в сумі 7 000 грн. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, заперечень щодо правильності якого відповідачем не надано. З огляду на вищевказане суд вважає, що позов ТОВ «ФК «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити частково та стягнути з останньої на користь позивача заборгованість в сумі 15 849,40 грн, яка складається із тіла кредиту у розмірі 7 000 грн, відсотків в сумі 8 84940, грн. Крім того, з відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений ТОВ «ФК «Ейс» при зверненні з позовом до суду, пропорційно задоволеним позовним вимогам (95,77%) у розмірі 2 319,93 грн. Щодо понесених витрат в сумі 7 000 грн на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 2 500 грн.

Outcome: partial