Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позичач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 41632,71 грн та витрат зі сплати судового збору в сумі 3328,00 грн. Позивач вказував, 09.09.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №443208941 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору для [PERSON] надано кредит. Відповідач не виконав умови договору, що призвело до заборгованості. Позивач вказував, що 28.01.2025 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № МВ-ТП/19, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за платок на умовах, визначених договором факторингу. 27.02.2025 ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторину №27/0225-01 відповідно до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №3 від 04.08.2025 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] в сумі 35181,31 грн, з яких; - 9799,54 грн сума заборгованості по основному боргу; - 20482,00 грн сума заборгованості за процентами; - 4899,77 грн неустойка. Крім того, 06.09.2024 ТОВ«1Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №73721633 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору для [PERSON] надано кредит. [PERSON] не виконав умови договору, що призвело до заборгованості. 27.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»" (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (клієнт) уклали договір факторингу № 27/03/25, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. [PERSON] є боржником за договором позики №73721633 на загальну суму 6451,40 грн., з яких: - 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 900 грн. - сума заборгованості за відсотками, - 2101,40 грн. сума заборгованості за пенею, - 450 грн. комісія за надання позики. Всього на підставі договорів позивач набув права вимоги до відповідача на загальну суму 41632,71 грн. Покликаючись на те, що заборгованість за кредитними договорами не погашена, позивач просив задовольнити позов. Ухвалою суду від 09 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електроннукомерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом також встановлено, що 09.09.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №443208941 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору для відповідачу надано кредит в розмірі 9800 грн. [PERSON] не виконав умови договору, що призвело до заборгованості. Позивач вказував, що 28.01.2025 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № МВ-ТП/19, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за платок на умовах, визначених договором факторингу. 27.02.2025 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/0225-01 відповідно до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] в сумі 35181,31 грн, з яких; - 9799,54 грн сума заборгованості по основному боргу; - 20482,00 грн сума заборгованості за процентами; - 4899,77 грн неустойка. Крім, 06.09.2024 ТОВ«1Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №73721633 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору для [PERSON] надано кредит. [PERSON] не виконав умови договору, що призвело до заборгованості. 27.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»" (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (клієнт) уклали договір факторингу № 27/03/25, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. [PERSON] є боржником за договором позики №73721633 на загальну суму 6451,40 грн., з яких: - 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 900 грн. - сума заборгованості за відсотками, - 2101,40 грн. сума заборгованості за пенею, - 450 грн. комісія за надання позики. Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статтей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ», який є правонаступником первісних стягувачів ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», за вищевказаними кредитними договорами. Разом з тим, суд не погоджується з визначеним позивачем у спрямованих до суду розрахунках заборгованості розміром боргу відповідачки за вищевказаними Кредитними договорами, виходячи з наступного. Так, згідно пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. При цьому, вищевказані кредитні договори були укладені під час дії воєнного стану, зокрема 09.09.2024 та 06.09.2024, а отже на вищезазначені спірні правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. За таких обставин суд приходить до висновку, що нараховані позивачем пеня, штраф та неустойка за прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань не підлягають стягненню, оскільки відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності за таке прострочення. Враховуючи, що спірні кредитні договори укладені під час дії воєнного стану, а відповідні нарахування здійснені саме за цей період, суд вважає їх безпідставними, у зв`язку з чим вони підлягають виключенню з розрахунків заборгованості відповідача. До подібних висновків прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року по справі №183/7850/22 (провадження №61-14740св23). Крім цього, суд проаналізувавши вищевказані кредитні договори, зокрема договір позики №73721633 від 06.09.2024, приходить до висновку, що у вказаному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг, за які банком встановлена комісія за обслуговування кредиту (банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 ЗУ «Про споживче кредитування». Нарахована позивачем комісія у розмірі 450 грн. не підлягає стягненню, оскільки умови не містять конкретного переліку додаткових чи супутніх послуг, за які вона встановлена, а позивачем не надано належних доказів їх фактичного надання. Водночас, послуги з інформування про стан заборгованості не можуть вважатися платними, у зв`язку з чим суми комісій також підлягають виключенню з розрахунків заборгованості. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10 січня 2024 року, справа № 727/5461/23 (провадження № 61-17096св23). За наведених обставин, суд вважає обґрунтованою та належним чином доведеною позивачем заборгованість відповідача за кредитним договором №443208941 від 09.09.2024 у розмірі 30281,54 грн., з яких 9799,54 грн тіло кредиту, 20482,00 грн. заборгованість по процентам; за договором позики №73721633 від 06.09.2024 у розмірі 3900 грн., з яких 3000 грн. тіло кредиту, 900 грн. заборгованість за відсотками. Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» за вищевказаними кредитними договорами, на переконання суду, становить 34181,54 грн. Крім цього, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений останніми при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2732,37 грн., виходячи з розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial