Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтуванні заявлених вимог посилається на те, що відповідно до копії договору дарування від 23.10.1987 року, посвідченого 23.10.1987 року державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Яворською Л.А., реєстровий №2-4504, [PERSON] подарувала, а заявниця [PERSON] прийняла у дар житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . При цьому, відповідно до копії договору, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено (мовою оригіналу) « [PERSON] ». Також, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №003657, виданого 20.06.2008 року начальником Управління земельних ресурсів у місті Дніпропетровську Бачевим Є.Ю., земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передано у власність заявниці [PERSON] . Відповідно до листа №13769 від 18.11.2024 року начальника виробничого відділу КП «ДМБТІ» ДМР [PERSON] , станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] , містяться відомості про право власності на житловий будинок літ. А-1 (загальна площа 89,9 кв.м., житловою 54,3 кв.м.), вбиральня літ. Б, сарай літ. В, споруди № 1-3 за: гр. « [PERSON] » (ПІБ зазначено згідно з правовстановлюючим документом) на підставі договору дарування від 23.10.1987р., посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстром №2-4504, зареєстроване в КП «ДМБТІ» та записано в реєстрову книгу № 217, за реєстровим № 32. При цьому, у матеріалах інвентаризаційної справи міститься рішення виконавчого комітету АНД районної Ради народних депутатів від 08.07.1988 року № 474/1, в якому зазначено, що правові документи на домоволодіння по [ADDRESS] , на ім`я гр. [PERSON] анулювати, але станом на 31.12.12 року, ануляція провстановлюючих документів у КП «ДМБТІ» не проводилась. Земельну ділянку по [ADDRESS] , закріплено за домоволодінням по [ADDRESS] , що належить гр. [PERSON] , та домоволодінню присвоєно нову адресу: [ADDRESS] , але перереєстрація за новою адресою станом на 31.12.12 року у КП «ДМБТІ», не проводилась. Також, відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 14.05.2001 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, зазначено прізвище, ім`я та по батькові заявниці, як [PERSON] . Згідно із довідкою про присвоєння РНОКПП, виданою 07.10.1997 року ДПА в АНД районі, [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] . 24.06.2025 року [PERSON] звернулась до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із заявою про реєстрацію домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Александрук Г.В, від 27.06.2025 року за №79642762, у проведенні реєстрації домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] відмовлено через наявність розбіжностей у правовстановлюючих документах, а саме у написанні по батькові заявниці. У зв`язку із зазначеною розбіжністю при написанні по батькові заявниці, [PERSON] не має можливості документально підтвердити факт належності їй правовстановлюючих документів із метою розпорядження своїм майном, яке належить їй на праві приватної власності, зокрема договору дарування від 23.10.1987 року, посвідченого 23.10.1987 року державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Яворською Л.А., реєстровий №2-4504, оскільки у зазначеному договорі по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] ». Посилаючись на вказані обставини, заявник просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме, що обдарованим відповідно до договору дарування від 23.10.1987 року, посвідченого 23.10.1987 року державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Яворською Л.А., реєстровий №2-4504, є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, надала заяву якою просила розглянути справу за її відсутності, а також ухвалити рішення на підставі матеріалів справи. Представник заінтересованої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Наталія Дика у судове засідання не з`явилась, надала заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності, а також ухвалити рішення на підставі матеріалів справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії договору дарування від 23.10.1987 року, посвідченого 23.10.1987 року державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Яворською Л.А., реєстровий №2-4504, [PERSON] подарувала, а заявниця [PERSON] прийняла у дар житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . При цьому, відповідно до копії договору, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено (мовою оригіналу) « [PERSON] » (а.с.7,8). Також, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №003657, виданого 20.06.2008 року начальником Управління земельних ресурсів у місті Дніпропетровську Бачевим Є.Ю., земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передано у власність заявниці [PERSON] (а.с.18). Відповідно до листа №13769 від 18.11.2024 року начальника виробничого відділу КП «ДМБТІ» ДМР [PERSON] , станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] , містяться відомості про право власності на житловий будинок літ. А-1 (загальна площа 89,9 кв.м., житловою 54,3 кв.м.), вбиральня літ. Б, сарай літ. В, споруди № 1-3 за: гр. [PERSON] (ПІБ зазначено згідно з правовстановлюючим документом) на підставі договору дарування від 23.10.1987р., посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстром №2-4504, зареєстроване в КП «ДМБТІ» та записано в реєстрову книгу № 217, за реєстровим № 32. При цьому, у матеріалах інвентаризаційної справи міститься рішення виконавчого комітету АНД районної Ради народних депутатів від 08.07.1988 року № 474/1, в якому зазначено, що правові документи на домоволодіння по [ADDRESS] , на ім`я гр. [PERSON] анулювати, але станом на 31.12.12 року, ануляція провстановлюючих документів у КП «ДМБТІ» не проводилась. Земельну ділянку по [ADDRESS] , закріплено за домоволодінням по [ADDRESS] , що належить гр. [PERSON] , та домоволодінню присвоєно нову адресу: [ADDRESS] , але перереєстрація за новою адресою станом на 31.12.12 року у КП «ДМБТІ», не проводилась (а.с.9). Також, відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 14.05.2001 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, зазначено прізвище, ім`я та по батькові заявниці, як [PERSON] (а.с.5). Згідно із довідкою про присвоєння РНОКПП, виданою 07.10.1997 року ДПА в АНД районі, [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.6). 24.06.2025 року [PERSON] звернулась до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із заявою про реєстрацію домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Александрук Г.В, від 27.06.2025 року за №79642762, у проведенні реєстрацію домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] відмовлено через наявність розбіжностей у правовстановлюючих документах, а саме у написанні по батькові заявниці (а.с.10,11). Як зазначається у заяві, у зв`язку із зазначеною розбіжністю при написанні по батькові заявниці, [PERSON] не має можливості документально підтвердити факт належності їй правовстановлюючих документів із метою розпорядження своїм майном, яке належить їй на праві приватної власності, зокрема договору дарування від 23.10.1987 року, посвідченого 23.10.1987 року державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Яворською Л.А., реєстровий №2-4504, оскільки у зазначеному договорі по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Пленуму Верховного суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від 31.03.1995 року №5, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючий документ, оскільки зазначені в них прізвища, ім`я, по-батькові, місце та час народження, місцепроживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Враховуючи, вищевикладене, суд вважає, що факт належності правовстановлюючого документу саме [PERSON] знайшов своє підтвердження у суді та підтверджується наявними у справі матеріалами у їх сукупності, тому вказана заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved