Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-01 00:00:00

У червні 2025 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після [PERSON] протягом 1 (одного) місяця з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька позивач та його брат, [PERSON] , успадкували по 1/2 частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Це підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.07.2013 року. [INFO] брат позивача - [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину вказаного вище будинку. Позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки був необізнаний про його смерть. Позивач не проживав разом із братом і тривалий час не підтримував із ним родинних відносин. Про смерть брата позивач дізнався лише в лютому 2025 року випадково від сусідів померлого. Відразу після отримання інформації, 24 лютого 2025 року, позивач звернувся до Третьої державної нотаріальної контори, проте йому було відмовлено через пропуск строку. Позивачу не відомо про інших осіб, які б претендували на спадщину. Не погодивши із позовними вимогами, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена у 2021 року, проте інформація стосовно того за заявою кого це здійснено у позовній заяві не міститься. Додатково слід зазначити, що після встановлення осіб, які звернулись за заведення спадкової справи шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , таких осіб слід залучити до участі у справі, оскільки рішення стосується їх прав та обов`язків. Безпосередньо сам позивач з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] звернувся [INFO] (тобто минуло близько 7 років з часу смерті спадкодавця). В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вони з братом не спілкувались, родинні зв`язки не підтримували, а про його смерть він дізнався випадково у лютому 2025 від сусідів покійного. Узагальнюючи вищевикладене та зважаючи, що у позовній заяві не міститься будь-якої інформації щодо поважності причин не звернення позивача у строки визначені законодавством до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що помер [INFO] , відсутні правові підстави для задоволення позовної заяви. Окрім того, необхідно зазначити, що для поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини, який встановлений законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску такого перешкоджали особі вчасно подати відповідну заяву. Позивачем не зазначено жодних причин, щоб унеможливлювали звернутись у передбачений законодавством термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що помер [INFO] . Позивачем не наведено та доведено належними та допустимими доказами, що були наявні поважні підстави, які перешкоджати йому дотриматись вимог законодавства, а саме стали перешкодою для дотримання шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, раніше представник надав заяву відповідно до якої просив розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав. Позивач є братом [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 77). [PERSON] , [INFO] помер [INFO] (а.с. 74). 30 березня 2021 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті [PERSON] . Однак, у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини, державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях;1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічні висновки сформульовано Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проте позивачем не надано докази щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що йому не було відомо про настання смерті спадкодавця [PERSON] . В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази, що підтверджували б те, що позивач не знав про смерть [PERSON] , який помер аж [INFO] . Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суд встановив, що позивач звернувся із цим позовом у червні 2025 року, тобто за спливом більше шести років з дня смерті спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивач не довів наявність непереборних перешкод, які впливали протягом тривалого часу на можливість подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed