Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24.02.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] (надалі Відповідач) укладено договір № 100002429 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до реквізитів Договору № 100002429 від 24.02.2023 року, укладеного між сторонами, Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором . ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 3500 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. В порушення умов договору [PERSON] зобов`язання за ним належним чином не виконувала, внаслідок чого на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 5950 грн., що складається з: тіла кредиту - 3500 грн. процентів - 2450 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в окремо наданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про визнання позову, додала квитанцію про часткову сплату суми заборгованості в розмірі 1000 грн., та просила зменшити суму заборгованості, що підлягає стягненню, на сплачену нею суму. Розгляд справи просила провести за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» 24.02.2023 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 100002429 про надання кредиту. 24.02.2023 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 100002429 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону позичальника (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 24.02.2023 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР та [PERSON] було укладено Договір № 100002429 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3500 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на її поточний рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач у відповідності до умов кредитного договору повинен щомісяця в строки, визначені Правилами здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитом, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній період у разі порушення строків сплати заборгованості. Позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак відповідач в порушення умов договору зобов`язання за ним належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість за Договором № 100002429 про надання кредиту, в розмірі 5950 грн., що складається з: тіла кредиту - 3500 грн. процентів - 2450 грн. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і, відповідно до розрахунку наданого позивачем та перепровіреного в судовому засіданні, враховуючи надання відповідачем квитанції про часткову сплату суми заборгованості в сумі 1000 грн., з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 4950,00 грн. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Положеннями частин першої та другої статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Платіжною інструкцією від 25.12.2025 № СЦ00064687 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн. Таким чином, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, 50 відсотків судового збору відшкодовується позивачу за рахунок відповідача та 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачу із державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: partial