Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] 16.12.2025 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме: заявниця є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; заявниця є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування указаної заяви [PERSON] зазначає про те, що 15 червня 1952 року її батько - [PERSON] уклав шлюб з її матір`ю [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про шлюб прізвища батьків зазначені як « [PERSON] » та « [PERSON] ». У шлюбі батьків народилося троє дітей: вона, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Це підтверджується їхніми свідоцтвами про народження, у яких у графі «батьки» зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . 05 жовтня 1974 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] , після чого змінила своє дівоче прізвище з « [PERSON] івська» на « [PERSON] ». Її батько, [PERSON] , помер [INFO] . Після його смерті їхня сім`я отримала свідоцтво про право власності на житло від 31 січня 1997 року, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , та членам її сім`ї: син [PERSON] , дочка [PERSON] , в рівних частках по 1/3. В даному свідоцтві прізвище матері записано « [PERSON] », а брата та сестри « [PERSON] » та « [PERSON] ». [INFO] помер її брат [PERSON] , який проживав та був зареєстрований за вказаною вище адресою. Разом з ним на день смерті зареєстрована була їхня матір [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частку зазначеної квартири, яку фактично прийняла їхня мати [PERSON] , але не оформила спадкових прав. Мати, [PERSON] , померла [INFO] . На випадок своєї смерті мати залишила заповіт, яким заповіла їй, [PERSON] , усе належне їй майно, включно з квартирою [ADDRESS] . Заповіт не змінювався і не скасовувався. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає, оскільки батько - [PERSON] помер. Заявник вказує, що в серпні 2006 року вона звернулась до Козятинської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке залишилось після матері. Однак, оформити свої спадкові права, вона не має можливості, так як існують розбіжності в написанні прізвища брата, а саме у свідоцтві про його смерть та свідоцтві про право власності на житло, де він зазначений як « [PERSON] », та у свідоцтвах про їхнє народження, де зазначено « [PERSON] івський/ [PERSON] ». Крім того, її мати за життя була опікуном молодшої сестри [PERSON] , [INFO] , яка з дитинства є інвалідом І групи. Рішенням суду від 30.11.1999 вона визнана недієздатною. Після смерті матері вона стала її опікуном, і доглядала сестру до її смерті. [INFO] померла молодша сестра [PERSON] . Після смерті сестри відкрилась спадщина на належну їй частку тієї ж квартири. У квітні 2024 року вона звернулась до Козятинської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті сестри, однак знову не змогла оформити свої права, так як існують розбіжності в написанні прізвища сестри у свідоцтві про її смерть та свідоцтві про право власності на житло « [PERSON] », тоді як у їхніх свідоцтвах про народження зазначено « [PERSON] ». Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з даною заявою. Від представника заінтересованої особи Козятинської міської ради Вінницької області Ірини Репало 04.02.2026 надійшла заява про визнання, заявлених вимог та розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 28.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та справу призначено до судового розгляду. Судом задоволено клопотання про витребування спадкових справ №603/2006 від 03.08.2006 та 61/2025 від 02.04.2025. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. До суду 04.02.2026 надійшла заява про визнання заявлених вимог та розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. До суду 25.03.2026 від представника позивача, адвоката Медик Л.О., надійшла заява про підтримання заяви та розгляд справи без участі заявника та представника. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Cуд прийшов до висновку, що наявних у матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення законного і обґрунтованого рішення по справі не відкладаючи її розгляду. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України № 00053705958 від 19.09.2025, наданого Козятинським відділом ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), запис про батька дитини [PERSON] , [INFO] , зроблено на підставі ч.1 ст. 135 СК України, відомості про батька [PERSON] внесені за вказівкою заявника [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15.06.1952, відомості в яке внесені російською мовою: [PERSON] [INFO] зареєстрований шлюб з [PERSON] . Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00053705322 від 19.09.2025, наданого Козятинським відділом ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 15.06.1952 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області складено актовий запис №106 про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 02.04.2025, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 11.07.2025, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 11.07.2025, батьками [PERSON] є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 05.10.1974, відомості в яке внесені російською мовою, що [PERSON] 05.10.1974 зареєстрував шлюб з [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.02.1980, відомості в яке внесені російською мовою, [PERSON] помер [INFO] . Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00053705575 від 19.09.2025, наданого Козятинським відділом ДРАЦС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у відомостях про померлу особу вказано, що [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 11.11.2011, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.02.2006 [PERSON] , померла [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.11.2024 [PERSON] померла [INFO] . Рішенням Козятинського районного суду Вінницької області від 30.11.1999 [PERSON] , 1955 року народження, визнано недієздатною. Згідно з рішенням виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області №114 від 28.02.2006 позивача призначено опікуном над її сестрою [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.01.1997 Козятинською дистанцією цивільних споруд, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї син - [PERSON] та дочка - [PERSON] , частка кожного із співвласниківквартири складає 1/3. Право власності на квартиру зареєстровано в бюро технічної інвентаризації за №56 від 05.02.1997. З технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що її власниками є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкодавицяна випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений 18.05.1999 державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори Михальчук Т.В. та зареєстрований в реєстрі №361, відповідно до умов якого [PERSON] заповіла дочці [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона матиме право за законом, а також належну їй квартиру під [ADDRESS] . Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №6016168 від 03.08.2006 до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація спадкової справи, номер у спадковому реєстрі: 40357646, номер у нотаріуса: 603/2006, спадкодавець: [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з довідкою №950/12-25 від 10.06.2025 [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті зареєстрована: [PERSON] , [INFO] , (померла [INFO] ). Згідно з довідкою №1115-25 від 14.07.2025 [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті зареєстрованих немає. Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №80696611 від 02.04.2025 до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація спадкової справи, номер у спадковому реєстрі: 73888633, номер у нотаріуса: 61/2025, спадкодавець: [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з довідкою №616/12-25 від 02.04.2025 [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті зареєстрованих немає. Рішенням 28 сесії 8 скликання Козятинської міської ради Вінницької області №931-VIII від 23.09.2022 перейменовано вул. 8 Гвардійська на Захисників України. Дослідженими судом матеріалами спадкової справи №603/2006 від 03.08.2006 встановлено, що [PERSON] заповіла дочці [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона матиме право за законом, а також належну їй квартиру під [ADDRESS] . Інших спадкоємців в матеріалах спадкової справи немає. Дослідженими судом матеріалами спадкової справи 61/2025 від 02.04.2025 встановлено, що єдиним спадкоємецем, що звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] є [PERSON] . Інших спадкоємців в матеріалах спадкової справи немає. Отже, у зв`язку із тим, що існують розбіжності в написанні прізвища брата, сестри та матері та прізвища заявниці, остання не може довести родинних відносини з ними та реалізувати своє право на спадщину, у зв`язку із цим вона просить встановити факт родинних відносин в судовому порядку. Судом встановлено, що зміст правовідносин, які є предметом судового розгляду, полягає у встановленні факту родинних відносин заявниці з її братом та сестрою, а також факту родинних відносин її матері з ними. Зазначений факт має юридичне значення для заявниці, оскільки його встановлення надасть їй можливість реалізувати право на спадкування майна. Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, серед іншого щодо родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Верховний Суд виснував, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. З урахуванням наведеного можна констатувати, що існує два порядки (способи) встановлення фактів, що мають юридичне значення, - позасудовий і судовий, які за своїм змістом є взаємовиключними. У даному випадку, як встановлено судом, метою встановлення факту родинних відносин заявниці з братом і сестрою, а також її матері з ними, є реалізація заявницею права на спадщину. Отже, суд дійшов висновку про те, що встановлення указаного факту матиме юридичні наслідки для заявниці, а саме для реалізації нею права на спадщину. Суд зауважує про те, що цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. В порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно змісту заявлених вимог та долучених до заяви документів вбачається, що заявниця просить суд встановити факт родинних відносин заявниці з рідними братом та сестрою, а також її матері з ними, для реалізації заявницею права на спадщину. Судом встановлено, що відмінності в написанні дошлюбного прізвища заявниці та її брата, сестри, а також матері заявниці та її дітей, в зазначених вище документах має місце через неправильний переклад з російської мови на українську, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, у тому числі матеріалами спадкових справ №603/2006 від 03.08.2006 та 61/2025 від 02.04.2025. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що встановлення судом факту родинних відносин заявниці із рідними братом та сестрою, а також матері заявниці та її дітей, відповідно рідного брата та сестри заявниці, підтверджується дослідженими судом доказами. Судові витрати по сплаті судового збору залишити за заявником. Відтак, на підставі викладеного вище, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved