Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що до 2015 року вона проживала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем. Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.03.2015, справа №153/1953/14, з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 350 (триста п`ятдесят) гривень, щомісячно, починаючи із 24.11.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на теперішній час матеріальний стан відповідача змінився, оскільки він проходить службу у Збройних Силах України, також зросли витрати на утримання дитини, оскільки син навчається в школі, відвідує різноманітні гуртки, що потребує додаткових коштів на підручники, одяг, індивідуальні заняття, підвищився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Позивач просить суд змінити спосіб та розмір стягнення аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи із набрання рішенням законної сили, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідач [PERSON] у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подав. Ухвалу про відкриття провадження та матеріали позову відповідач отримав 06.03.2026, про що свідчить його підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Із копії паспорта громадянина України та копії витягу з реєстру територіальної громади, №2025/009440825 від 14.07.2025 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України та зареєстрована по [ADDRESS] з 07.02.2017 (а.с.5, 7). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 15.03.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що [INFO] в м.Ямпіль Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Із копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, вих.№14-04-01106 від 04.01.2022, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянином України та зареєстрований по [ADDRESS] з 11.01.2019 (а.с.10). Із копії рішення Ямпільського районного суду Віннницької області від 19.03.2015, справа 153/1953/14, встановлено, що стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 350 (триста п`ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 24 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-12). Із копії витягу з Єдиного державного реєстру ветеранів війни №20250708-00054464 від 08.07.2025 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є учасником бойових дій (а.с.13). Із копії довідки №14/90 від 12.02.2025, виданої в/ч [NUMBER] , встановлено, що солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині [NUMBER] (а.с.14). Із повідомлення Управління «Центр надання адміністративних послуг» Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області №13-02/04-31 від 13.01.2026 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.17). Суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України суд застосовує аналогію закону). Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів. Суд також враховує те, що із часу постановлення судового рішення про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів збільшився вік дитини, у зв`язку із чим збільшилися й витрати на її утримання, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині. За вказаних фактичних обставин справи, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини, суд вважає можливим змінити розмір аліментів, які стягуються на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 350 (триста п`ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 24.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, з твердої грошової суми 350 (триста п`ятдесят) гривень щомісячно, на 1/4 (одну четверту) частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] доказів про його непрацездатність, стан здоров`я та наявність інших утриманців не надав, а тому, суд вважає, що він може і повинен сплачувати аліменти на утримання сина у вказаному позивачем розмірі. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені квитанцією до платіжної інструкції №2476873459.1 від 05.01.2026, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 1331 (одна тисяча тридцять одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Outcome: approved