Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

30.06.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» через систему «Електронний суд» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в їх користь заборгованість за Кредитним договором №972435613 від 22.12.2023 в розмірі 30184,07 грн., 2 422,40 грн. судового збору та 7 000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» далі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний Договір №972435613 від 22.12.2023 на суму 5800,00 грн. в формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора NNVH-4574. 22.12.2023 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» ініціювало переказ коштів згідно договору №972435613 від 22.12.2023 безготівковим зарахуванням через банк провайдер, грошові кошти в сумі 5800,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118/-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги №277 від 26.03.2024. В подальшому до договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди, в тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 1. 19.12.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №19/1224-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором, вказаними у реєстрі прав вимоги №1 від 19.12.2024 до договору факторингу №2. 29.05.2025 між ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ ФК «ЕЙС» укладеного договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 29.05.2025 за договором факторингу №3 від ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 30184,07 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 30184,07 грн., з яких: 5800,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 24384,07 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У зв`язку з наведеним звернулася в суд, просять позов задовольнити. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 15 жовтня 2025 року по цивільній справі 466/6192/25 позов задоволено та вирішено стягнути [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (02090, м.Київ, Харківське шосе, буд.19, офіс 2005, ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за Кредитним договором №972435613 від 22.12.2023 року у розмірі 30184,07 грн. ( тридцять тисяч сто вісімдесят чотири гривні сім копійок), 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору та 3 000,00 грн. (три тисячі гривень) витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою від 10.11.2025 р. заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 15.10.2025 по справі №466/6192/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості- задоволено. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15.10.2025 по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості- скасовано. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання представник позивача ТзОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується його розпискою про рповідомлення про розгляд справи. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. З матеріалів справи судом встановлено, що 22.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» далі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний Договір №972435613 від 22.12.2023 на суму 5800,00 грн. в формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора NNVH-4574. 22.12.2023 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» ініціювало переказ коштів згідно договору №972435613 від 22.12.2023 безготівковим зарахуванням через банк провайдер, грошові кошти в сумі 5800,00 грн. на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118/-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги №277 від 26.03.2024. В подальшому до договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди, в тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 1. 19.12.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №19/1224-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором, вказаними у реєстрі прав вимоги №1 від 19.12.2024 до договору факторингу №2. 29.05.2025 між ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ ФК «ЕЙС» укладеного договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 29.05.2025 за договором факторингу №3 від ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 30184,07 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 30184,07 грн., з яких: 5800,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 24384,07 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ "Фінансова компанія "ЕЙС". За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої і третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (частини перша-третя, п`ята, шоста статті 203 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Частиною першою статті 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з частини другої статті 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118/-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги №277 від 26.03.2024. В подальшому до договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди, в тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 1. 19.12.2024 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №19/1224-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором, вказаними у реєстрі прав вимоги №1 від 19.12.2024 до договору факторингу №2. 29.05.2025 між ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ ФК «ЕЙС» укладеного договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 29.05.2025 за договором факторингу №3 від ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 30184,07 грн. Крім, того в матеріалах справи наявний реєстр боржників, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 30184,07 грн. Отже, суд вважає, що позивачем доведено, що відповідач не виконав умови кредитного договору №972435613 від 22.12.2023 та право вимоги за цим договором перейшло до позивача, отже позовні вимоги доведені і підлягають до задоволення. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору №29/05/25-01 про надання правничої допомоги від 29.05.2025 року, Додаткової Угоди №25770840274 від 30.05.2025 до Договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025, Акту прийому-передачі наданих послуг на суму 7000,00 грн. Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved