Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

У жовтні 2025 року ТОВ «Іннова-Нова» в особі представника Андрущенка М.В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.11.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» (яке в подальшому змінило назву на ТОВ «Іннова-Нова») і фізичною особою [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику №6034571124 (в подальшому договір позики). Як вбачається зі змісту договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23.04.2024 року, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір позики №6034571124 від 14.11.2024 року був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі: 13100,00 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки вказаної відповідачем, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п.2.6.1., п.2.6.2. та 2.6.3 цього договору, його додатків. Основні умови договору щодо надання коштів у позику: п.2.4. Тип кредиту кредит; п. 2.7. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; п.2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; Дати надання кредиту: 14.11.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору. Відповідно до п.10.6.10.7. договору позики позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі 13100,00 гривень в рамках виконання умов договору позики було здійснено шляхом грошового переказу використовуючи реквізити платіжної картки вказаної відповідачем під час укладання договору позики, що підтверджується довідкою про перерахування коштів виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім». ТОВ «Іннова Фінанс» як позикодавець, свої зобов`язання за договором позики виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13100,00 грн. В той же час, відповідач всупереч умовам договору позики та норм статей 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Отже, станом на день подання цієї позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем складає 31702,00 грн: 13100,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 18602,00 грн заборгованість за процентами. Проценти нараховувалися з 14.11.2024 року по 01.10.2025 року включно. Розрахунок заборгованості, зокрема процентів у вищевказаному розмірі обумовлено тим, що відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведені часткові сплати за договором про надання грошових коштів у позику №6034571124 від 14.11.2024 року на загальну суму 22990,50 грн. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова-Нова» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику №6034571124 від 14.11.2024 року у розмірі 34124,40 грн, а також понесені судові витрати. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 29.10.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у АТ КБ «Приватбанк» наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: чи належить (належала раніше) платіжна картка за номером [NUMBER] [PERSON] ; відомості про повний номер карти [NUMBER] , на яку було здійснено зарахування переказу через систему інтернет-еквайрингу EasyPay від 14.11.2024 року у розмірі 13100,00 грн (ID операції: 1510330583; призначення платежу: «кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс» Поповнення картки [NUMBER] , [NUMBER] »); інформацію про рух коштів (виписку) по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 14.11.2024 року по 17.11.2024 року. 18.11.2025 року на виконання вищевказаної ухвали суду АТ КБ «Приватбанк» надано інформацію, з якої встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). По вказаному рахунку було зарахування коштів на суму 13100,00 грн від 14.11.2024 року. Також надано виписку по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 14.11.2024 року по 17.11.2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість в прохальній частині позовної заяви просив здійснювати розгляд цивільної справи без участі представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Водночас надіслана судом на адресу відповідача кореспонденція повернулася до суду без вручення з відмітками уповноваженого працівника Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав. Згідно з Постановами ВС від 21.12.2022 у справі №757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св33, 31.08.2022 у справі №760/17314/17), якщо адресат відсутній за вказаною адресою, то вона вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Враховуючи позицію Верховного Суду, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи та судове засідання можливо провести у його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.11.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено електронний Договір про надання коштів у позику №6034571124, за умовами якого Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. (Далі - Договір). Сума кредиту (загальний розмір) складає: 13100 гривень. (п. 2.3. Договору), 2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в) (п. 2.5. Договору), стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору (п. 2.6.1. Договору) За п. 2.6.2. Договору знижена процентна ставка 0.85% в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо Позичальник 14.12.2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дата надання кредиту: 14.11.2024 року або наступний за ним календарний день. За п. 5.4.1. Договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Вказаний договір укладено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «1684», про що зазначено у самому договорі після реквізитів сторін. Суд враховує, що Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронних договорів. При цьому, згідно із ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. ТОВ «Іннова Фінанс» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №20041-1354-162634370 від 14.11.2024 року з призначенням платежу: кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс», поповнення картки [NUMBER] , [NUMBER] , ІД операції: 1510330583, сума 13100,00 грн, виконану згідно з Договором з ТОВ «Іннова Фінанс» №160523/1 від 16.05.2023 року. 05.09.2025 ТОВ «Іннова Фінанс» рішенням №05-09/2025 змінило своє найменування на ТОВ «Іннова-Нова». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в розмірі 31702 грн, яка складається з 13100 грн - заборгованості за тілом кредиту; 18602 грн - заборгованості за процентами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч. 12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Пунктом 6 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості наданий позивачем, оскільки він узгоджується з умовами укладеного договору, а відтак вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» ч. 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом 120 днів 2,5% (25.12.2023 - 22.04.2024); протягом наступних 120 днів 1,5% (23.04.2024-20.08.2024). Розрахунок заборгованості відповідача, наданий ТОВ «Іннова-Нова» відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки за користування кредитним коштами. З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику №6034571124 від 14.11.2024 року, укладеного між ним та ТОВ «Іннова Фінанс», в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 31702,00 грн. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved