Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

16 грудня 2025 року [PERSON] звернулась до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, в якому просила: визнати за нею право власності на 3/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову посилалась на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить 3/8 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Так, власниками вказаної квартири, згідно свідоцтва про право власності від 21.12.1999 є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , при цьому розмір часток кожного співвласника у документі не визначений, що відповідно до закону свідчить про рівність часток - по 1/4 кожному власнику. Позивач вказує, що її син - [PERSON] помер у 2003 році, тобто до смерті батька. На момент його смерті діяв Цивільний кодекс УPCP 1963 року, відповідно до якого спадкоємцями першої черги були батьки померлого сина. За відсутності інших спадкоємців першої черги частка померлого сина у праві власності на квартиру поділилася між батьками порівну, а саме по 1/8 частці. Таким чином, розмір часток у праві спільної часткової власності на квартиру збільшився: [PERSON] та [PERSON] з 1/4 до 3/8 частки кожному. Позивач зазначає, що її донька [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про відмову від належної їй частки у спадщині на користь позивача. Таким чином, з урахуванням відмови доньки та смерті сина, позивач залишилася єдиною спадкоємицею померлого [PERSON] . Однак листом від 27.11.2025 № 1725/02-14 Старокостянтинівська державна нотаріальна контора повідомила про відсутність можливості оформлення спадкових прав за законом, оскільки частки співвласників у праві власності на квартиру не визначені, і нотаріус не має повноважень визначати їх самостійно. Позивач звернулась до суду заявою про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача звернувсь до суду з заявою про розгляд справи без його участі та при вирішенні справи покладався на думку суду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами статті 1218 цього ж Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про його смерть серія [NUMBER] від 25.04.2025. Встановлено, що після його смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить 3/8 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Так, як вбачається з даних свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1999, виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , без визначення часток кожного. Встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про його смерть серія [NUMBER] від 11.01.2003. Таким чином після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частку, вищевказаної квартири, яку успадкували його батьки (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 24.04.1989) по 1/8 частці відповідно до положень ч.1 ст.529, ст.549 ЦК УРСР. Встановлено, що донька позивача та [PERSON] - [PERSON] 26.09.2025 звернулась до нотаріуса Старокостянтинівської держаної нотаріальної контори з заявою про відмову від належної їй частки у спадщині після смерті [PERSON] , який помер [INFO] - на користь позивача. Таким чином розмір частки квартири, що ввійшла до спадкового майна [PERSON] , який помер [INFO] , становить 3/8 частки (1/8+1/4) і позивач прийняла спадщину після його смерті, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області 26.09.2025. Разом з тим, як вбачається з листа-відповіді на звернення завідуючої Старокостянтинівською держнотконторою Заворотної Т.В. №1725/02-14 від 27.11.2025 позивачці відмовлено у нотаріальному оформленні її спадкових прав за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки у свідоцтві про право власності на житло від 21.12.1999 - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не вказані частки у спільній частковій власності власників квартири, що унеможливлює визначення ідеальної частки у складі спадкового майна. Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід визнати за позивачем в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та з урахуванням права власності позивача на 1/4 частку, на 3/4 частки кв. [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved