Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

05 листопада 2024 позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин, а саме остаточно просила встановити факт біологічного батьківства [PERSON] , [INFO] який помер [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Вітовським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області [INFO] народився [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) [INFO] народилась [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) [INFO] народився [PERSON] . Відповідно до Актового запису про смерть № 5917 від [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Мати здійснила реєстрацію народження дітей на підставі ч.1 ст. 135 СК України, згідно положень якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В свідоцтвах про народження батьками зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] у дівчинки [PERSON] , у хлопчиків [PERSON] . Відповідно до відомостей зазначених у копіях актових записів та відомостей зазначених у Повних витягах з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження відомості про батька внесені на підставі ст.135 СК України. З дня народження дітей [PERSON] визнавав своє батьківство відносно них, жодного разу не заперечував цього факту, допомагав в утриманні, спілкувався з ними, приймав участь у вихованні і мати його в цьому не обмежувала. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] є біологічним батьком дітей. Для встановлення зазначеного факту представник заявника просила суд призначити у справі молекулярно генетичну експертизу для визначення чи є [PERSON] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відсутність зазначеної інформації, а саме батьківства померлого у актових записах про народження дітей заважає спадкоємцям померлого реалізувати спадкові права. Згідно Ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2024 відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від закрито підготовче провадження у цивільній справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Остаточно просив суд: встановити факт біологічного батьківства [PERSON] , [INFO] який помер [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач раніше в судових засіданнях не заперечувала проти задоволення позову у разі підтвердження зазначеного факту. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, приходить до наступного. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Вітовським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області [INFO] народився [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) [INFO] народилась [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) [INFO] народився [PERSON] . Відповідно до Актового запису про смерть № 5917 від [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Мати здійснила реєстрацію народження дітей на підставі ч.1 ст. 135 СК України, згідно положень якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В свідоцтвах про народження батьками зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] у дівчинки [PERSON] , у хлопчиків [PERSON] . Відповідно до відомостей зазначених у копіях актових записів та відомостей зазначених у Повних витягах з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження відомості про батька внесені на підставі ст.135 СК України. З дня народження дітей [PERSON] визнавав своє батьківство відносно них, жодного разу не заперечував цього факту, допомагав в утриманні, спілкувався з ними, приймав участь у вихованні і мати його в цьому не обмежувала. Для встановлення зазначеного факту судом була призначена у справі судова молекулярно генетична експертиза для визначення чи є [PERSON] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 23.02.2026 № СЕ-19/114-25/29818-БД: Особа чоловічої генетичної статі, труп якої "1104/24" ідентифіковано, як труп [PERSON] , [INFO] (таблиця 2.1, додаток 2), може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , з імовірністю не менше, ніж 99,99999999 %. Особа чоловічої генетичної статі, труп якої "1104/24" ідентифіковано, як труп [PERSON] , [INFO] (таблиця 2.1, додаток 2), може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , з імовірністю не менше, ніж 99,99999999 %. Особа чоловічої генетичної статі, труп якої "1104/24" ідентифіковано, як труп [PERSON] , [INFO] (таблиця 2.1, додаток 2), може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , з імовірністю не менше, ніж 99,99999999 %. Відсутність факту батьківства померлого щодо [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] заважає спадкоємцям померлого реалізувати спадкові права. Відповідно до відомостей, отриманих на запит суду з Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області за № 141/01-16 від 14.02.2025 з спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] який помер [INFO] не зводилася. Відомості про наявність заповіту відповідно до Інформаційної довідки № 80083617 від 13.02.2025, складеного [PERSON] відсутні. Із змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. Відповідно до ст. 122 СК України, права та обов`язки матері, батька та дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленими статтями 122 (визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою) та статті 125 (визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду (ст. 125 СК України). Ч. 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу реєстрації актів цивільного стану. За відсутності такої заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України (ч. ч. 1, 2 ст. 128 СК України). Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п. 7 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Стаття 135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Підставою для визнання батьківства, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від батька. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини (постанова Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц). Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивачем надано достатньо доказів, якими доведено факт батьківства [PERSON] , [INFO] який помер [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені у заяві, обґрунтування вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Стягнути з [PERSON] судовий збір на коритсь держави у сумі 605 грн. грн. 60 коп. що відповідає 50% з урахуванням визнання позовних вимог.

Outcome: approved