Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

05 січня 2026 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 18 серпня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 79. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим, шлюб укладений між ними фактично розпався і подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим, а також, що проведені заходи врегулювання спору позитивних результатів не дали, примирення між ними не відбулось, просив розірвати шлюб укладений між ним і відповідачкою. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій крім того, просив позовні вимоги просив задовольнити. Відповідачка, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, а також в ній зазначила, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 серпня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 79. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 6-7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної поваги і любові, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяв про відновлення дошлюбного прізвища від відповідачки до суду не надходило. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 665 грн. 60 коп. (50% суми сплаченого судового збору), решту якого слід стягнути з відповідачки на користь позивача (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved