Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У лютому 2026 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 04 червня 2020 року відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, за умовами якої відповідачу [PERSON] відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт в розмірі 73 300 грн, з можливістю його коригування. Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з умовами та тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг. Таким чином, підписавши анкету-заяву від 04 червня 2020 року, відповідач підтвердила свою згоду, що ознайомилася та отримала примірник у мобільному додатку вказаних документів та зобов`язалася виконувати умови договору. [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 88 175,20 грн, яка складається із простроченої заборгованості за наданим кредитом 87 256,45 грн, заборгованості за пенею 918,50 грн, яку позивач просить стягнути з [PERSON] , а також судові витрати. Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Однак до суду повернулися конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу. Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення, про що суд 31 березня 2026 року постановив ухвалу. Процесуальні дії у справі 17 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09 березня 2026 року розгляд справи відкладено на іншу дату у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. Фактичні обставини справи, встановлені судом 04 червня 2020 року [PERSON] підписала анкету заяву до договору про надання банківських послуг, в якій просила АТ «Універсал Банк» відкрити поточний рахунок [NUMBER] у гривні на її ім`я, встановити кредитний ліміт вказаний у мобільному додатку. У пункті 3 Анкети-заяви зазначено, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,2% на місяць з першого дня користування кредитом (арк.спр.8). Згідно з довідками АТ «Універсал Банк» від 04 січня 2026 року у [PERSON] наявний поточний рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ), строк дії карти до 06/29. Розмір встановленого кредитного ліміту по рахунку [NUMBER] - 73 300 грн (арк. спр.21,22). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 04 січня 2026 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , заборгованість за наданим кредитом станом на 04 січня 2026 року становить 88 175,20 грн, з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 87 256,45 грн, заборгованість за пенею 918,75 грн (арк.спр.24-29). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд установив, що 04 червня 2020 року між Акціонерним товариством «Універсал банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання Анкети-заяви, відповідно до якої відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановлено кредитний ліміт по рахунку визначений у мобільному додатку, із процентною ставкою 3,2% на місяць з першого дня користування кредитом, що підтверджується анкетою-заявою. Суд дослідив виписку по особовому рахунку відповідача (арк. спр.31-33) та встановив, що [PERSON] активно та систематично користувалася кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості (кредитного ліміту), внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, яка станом на 04 січня 2026 року становить 87 256,45 грн (73300 грн - повністю використаний кредитний ліміт, 14875,20 грн - овердрафт (мінус по картці), що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку. Вказані обставини відповідач не спростувала, доказів належного виконання умов договору не надала, відтак вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Водночас позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) у розмірі 918,75 грн, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє з наступних підстав. Заявляючи вказану вимогу про стягнення неустойки, позивач покликався на положення Тарифів та правил, на підставі яких, на його думку, дозволено здійснювати нарахування неустойки за договорами про споживчий кредит. Однак суд відхиляє надані позивачем докази - Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, тарифи «Чорна картка monobank», оскільки вони не підписані [PERSON] , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розуміла відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, тому також не може свідчити про погодження між сторонами умов кредитного договору, в тому числі щодо сплати неустойки. Анкета-заява від 04 червня 2020 року не містить умов щодо права позивача на нарахування та стягнення неустойки з відповідача, що свідчить про те, сторони договору не погоджували умову щодо відповідальності позичальника за невиконання /неналежне виконання зобов`язань за договором у виді неустойки. Крім того відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 918,75 грн задоволенню не підлягають. Відтак суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з [PERSON] підлягає стягненню прострочена заборгованість за договором у розмірі 87 256,45 грн. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3 293,05 грн (87 256,45 х 100 : 88 175,20 = 98,95 х 3 328 : 100 = 3 293,05).

Outcome: partial