Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

І. Суть справи. Прокурор звернувся до суду з позовом, мотивуючи його тим, що земельна ділянка площею 2,0 га (кадастровий номер 7424183100:04:000:0474) вибула з державної власності поза волею власника. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №12022270330000841 встановлено, що наказ ГУ Держгеокадастру №25-251/14-21-сг від 21.01.2021 р., на підставі якого [PERSON] набула право власності, фактично не видавався, а заява від громадянки не надходила. Надалі ділянка була продана [PERSON] та передана в оренду ФГ «Шадрін Агро С». Відповідач [PERSON] у письмових поясненнях зазначив, що він є добросовісним набувачем, оскільки придбав ділянку на підставі нотаріально посвідченого договору, покладаючись на дані Державного реєстру речових прав. Відповідач ФГ «Шадрін Агро С» посилався на законність договору оренди. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12.03.2026 р. відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01.04.2026 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. IІІ. Пояснення учасників справи. У судове засідання сторони не з`явились. Прокурор подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити заявлені позовні вимоги. Представник відповідачів в судове засідання також не з`явилась, в поданій заяві просила справу розглядати без її участі. Представники Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області та Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області просили розглядати справу без їх участі. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 25-251/14-21-сг від 21.01.2021 р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером 7424183100:04:000:0474 із земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Згідно нотаріально-посвідченим договором купівлі-продажу №1113 від 20.07.2021 р. земельна ділянка з кадастровим номером 7424183100:04:000:0474 була продана [PERSON] 06.03.2023 р. між [PERSON] та Фермерським господарством «Шадрін Агро С» було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7424183100:04:000:0474 строком на 10 років. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12022270330000841 було встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області наказ № 25-251/14-21-сг від 21.01.2021 р. про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] не видавався. За номером 25-251/14-21-сг у системі електронного документообігу «ДОК ПРОФ» зареєстровано наказ про відмову у наданні дозволу на розробку документації зовсім іншій особі. [PERSON] не подавала заяв до Держгеокадастру щодо цієї ділянки, а її анкетні дані були використані третіми особами без її відома. V. Оцінка суду. Згідно ст.116 Земельного кодексу України вбачається, що наявність рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність визначається в якості обов`язкової передумови для подальшого отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Статтею 118 Земельного кодексу України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, який передбачає подання клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, розгляд такого клопотання, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо приватизації земель та прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлена судом. Судом встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області рішення про надання [PERSON] спірної земельної ділянки у власність фактично не приймало та відповідний наказ не видавало. Оскільки держава в особі уповноваженого органу не виявляла волі на передачу цієї ділянки конкретній особі, подальша реєстрація права власності за [PERSON] не має юридичної сили, не породжує правових наслідків для держави та не може бути легітимізована наступними правочинами. Враховуючи, що земельна ділянка вибула з володіння держави в порушення вимог ст.ст.116,118 ЗК України, незаконно та поза волею законного власника, згідно зі ст.388 ЦК України є безумовною підставою для її витребування від будь-якого набувача. Власник із дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Отже, зважаючи на встановлення факту незаконності вибуття спірної земельної ділянки із володіння власника позивача поза його волею, вимоги прокурора щодо витребування у [PERSON] та фермерського господарства «Шадрін Агро С» земельної ділянки з кадастровим номером №7424183100:04:000:0474 на користь Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд вважає, що право держави витребувати земельну ділянку, належну до земель сільськогосподарського призначення, з огляду на доведену незаконність і безпідставність вибуття цієї земельної ділянки з власності держави становить пропорційне втручання у право власності з дотриманням рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства) та інтересами особи, яка зазнала такого втручання. Посилання представника відповідача на статус «добросовісного набувача» як на підставу для відмови від позову є безпідставними, оскільки факт вибуття майна поза волею власника є самостійною та безумовною підставою для його витребування від кінцевого набувача, незалежно від його добросовісності. VІ. Розподіл судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн за подання позовної заяви до суду. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача по 1 514 грн. з кожного.

Outcome: approved