Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернулась з позовом, у якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1441-1220, укладеним між [PERSON] та ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» 29.08.2024 року, у розмірі 64427,43 грн., що складається з 19771,60 грн. заборгованості за тілом кредиту, 43675,83 грн. заборгованості за процентами, 980 грн. заборгованості по штрафам. Мотивувала позовні вимоги тим, що 29.08.2024 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1441-1220. Згідно умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 16900 грн.; строк кредитування 365 днів; базовий період 21 день; комісія за видачу кредиту 15% від суми кредитування; промо-ставка 0,90 % в день; знижена відсоткова ставка 1% в день; стандартна відсоткова ставка 1% в день протягом перших 180 днів та 0,75% в день протягом наступного строку кредитування. 08.09.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено додаткову угоду №1 до договору про відкриття кредитної лінії №1441-1220, за умовами якої позичальнику надано додатковий кредит в сумі 3100 грн. Вказала, що ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору та додаткових угод, однак, відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, не повернула кредитні кошти позивачу, а також не виконала всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в договорі. Враховуючи наведене, просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 25.02.2026 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлялась про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції та шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду. У вказаний строк відповідач не надала суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог статті 178 ЦПК України, без поважних причин. В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до частини 8 статті 178 та частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов 'язків та оформлена в електронній формі. В силу статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом встановлено, що 29.08.2024 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №1441-1220, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором А9289 такого, додатку № 2 до нього та правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих послуг), внаслідок чого відповідач отримала кошти на задоволення особистих потреб у виді встановленого кредитного ліміту в розмірі 16900 грн. строком на 365 календарних днів зі сплатою комісії за видачу кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, 0,90 % в день за промо-ставкою, 1% на день за зниженою відсотковою ставкою, 1% в день протягом перших 180 днів за стандартною відсотковою ставкою та 0,75% в день протягом наступного строку кредитування за стандартною відсотковою ставкою. 08.09.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено додаткову угоду №1, за умовами якої позичальнику надано додаткові кредитні кошти в сумі 3100 грн. Так, позивач здійснив перерахування коштів відповідачу 29.08.2024 року у розмірі 16900 грн., 08.09.2024 року в сумі 3100 грн., а всього у сумі 20000 грн, відповідно до умов кредитного договору і додаткової угоди до нього, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1441-1220 від 29.08.2024 року та долученими квитанціями. Таким чином, судом встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання за електронним кредитним договором №1441-1220 від 29.08.2024 року. Із розрахунку заборгованості за договором №1441-1220 від 29.08.2024 року вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 18.12.2025 року становить 64427,43 грн., що складається з 19771,60 грн. заборгованості за тілом кредиту, 43675,83 грн. заборгованості за процентами, 980 грн. заборгованості по штрафам. Однак, суд не може в повній мірі погодитися з наданим позивачем розрахунком заборгованості, виходячи з наступного. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. За статтею 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В силу вимог статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно зі статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, нарахована представником позивача заборгованість за кредитним договором№1441-1220 від 29.08.2024 року по штрафам в сумі 980 грн. не підлягатиме стягненню з відповідача на користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс». Таким чином, заборгованість за кредитним договором №1441-1220, укладеним між [PERSON] та ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» 29.08.2024 року, становить 63447,43 грн., що складається з 19771,60 грн. заборгованості за тілом кредиту, 43675,83 грн. заборгованості за процентами. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1441-1220 від 29.08.2024 року в розмірі 63447,43 грн., що складається з 19771,60 грн. заборгованості за тілом кредиту, 43675,83 грн. заборгованості за процентами. За статтею 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн.

Outcome: partial