Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

20.02.2026 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом про стягнення з відповідача аліментів на навчання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 20000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання дитини, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] є повнолітньою та навчається на першому курсі денної форми навчання Національного університету «Львівська політехніка», у зв`язку з чим не має змоги працевлаштуватися та самостійно отримувати заробіток, перебуває на утриманні матері. Водночас, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, однак добровільно участі в утриманні доньки не бере. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулася до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 20000 грн. Ухвалою суду від 25.02.2026 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . Донька зареєстрована разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується даними довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб від 04.02.2026 року. Згідно з рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 08.05.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки №029 від 12.01.2026 року, повнолітня [PERSON] навчається у Національному університеті «Львівська політехніка» на першому курсі денної форми навчання. Термін закінчення навчання 30.06.2029 року. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18. Також, згідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі наданих позивачем доказів суд дійшов висновку про те, що на час ухвалення рішення вік [PERSON] перевищує 18 років, але є меншим 23 років, вона продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] є особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем належними та достатніми доказами обґрунтовано необхідність подальшого забезпечення відповідачем своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Суд зауважує, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Судом об`єктивно встановлено, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої доньки, що продовжує навчання, хоча є особою працездатного віку, доказів неспроможності сплачувати аліменти суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що відповідача слід зобов`язати сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, яка продовжує навчання. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, позивачкою не надано обґрунтованих доказів на підтвердження доводів визначення розміру аліментів в сумі 20000,00 грн. та доказів того, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Зважаючи на викладене, беручи до уваги факт навчання дитини у вищому навчальному закладі, відсутність відомостей щодо матеріального становища відповідача, суд вважає необхідним та достатнім стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 20.02.2026 року та до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х років, а в задоволенні решти вимог слід відмовити. Судовий збір у розмірі 131,12 грн. (2000х1331,20:20000) пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає до стягнення з відповідача на користь держави в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial