Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики від 29.08.2024 у розмірі 19 100,00 доларів США. Ухвалою суду від 25.02.2026 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 24.03.2026 до суду від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі. 25.03.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами 29.08.2024 укладений договір позики, згідно з яким [PERSON] взяв у позивача у борг грошові кошти у розмірі 19 100 доларів США та зобов`язався повернути їх у строк до 01.10.2024, що підтверджується розпискою (а.с. 15). Оскільки, відповідач не виконав умови договору в частині повернення коштів, позивач звернувся з даним позовом до суду. Виходячи з викладеного, між сторонами мають місце договірні правовідносини, що походять з договору позики, нормативне регулювання яких визначене параграфом 1 глави 71 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Матеріалами справи підтверджується надання позивачем відповідачу позики в сумі 19 100 доларів США, що підтверджується розпискою. Відповідач повинен був повернути позику у повному обсязі до 01.10.2024, проте до цього часу свого зобов`язання не виконав. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договором позики обов`язку повернення коштів, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики, у зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 19 100 доларів США. За наведених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду по суті , 50 % судового збору в сумі 4 132,28 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету, а 50 % судового збору в сумі 4 132,29 грн підлягає покладенню на відповідача, відповідно до ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved