Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Стягнути з відповідачів на користь Органу опіки та піклування Усатівської сільської ради Одеського району, Одеської області судові витрати. Свої вимоги представник позивач мотивувала тим, що на обліку Служби у справах дітей Усатівської сільської ради Одеського району, Одеської області, перебуває родина в якій залишені діти віком 13 та 14 років, залишені без батьківського нагляду та проживають у бабусі. Мати п`ять років тому покинула їх та поїхала у невідомий напрямок, з дітьми не спілкується, батько вже певний час проходить службу у ЗСУ тому діти знаходяться на забезпеченні у бабусі. Діти свою мати взагалі не знають та не згадують її. У зв`язку з чим на теперішній час діти мають погані звички та майже не відвідують школу. Відповідач не підтримує з дітьми ніякого спілкування. Батьківські обов`язки стосовно дітей виконує їх бабуся, мати проживає окремо, не спілкується, не виявляє до них материнської уваги, турботи. У зв`язку із чим, представник позивача звернулась із вказаним позовом. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 29.07.2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 31.01.2026 року закрито підготовче провадження. Представник позивача до підготовчого засідання не з`явився, але надала до суду заяву, згідно якої просила судове засідання розглянути без участі представника, позовну заяву задовольнити та не заперечувала проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідачі не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подали до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленими належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 4, 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилися без поважних причин, а представник позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Як встановлено у судовому засіданні, батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №27 від 08.07.2010 року відносно [PERSON] , повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №34 від 10.08.2011 року відносно [PERSON] (Досліджено в системі Електронний суд). Згідно наказів служби у справа дітей Усатівської сільської ради № 26, № 27 від 31.12.2024 року неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано до родини [PERSON] (Досліджено в системі Електронний суд). Відповідно до висновку служби у справах дітей Усатівської сільської ради від 25.03.2025 року зазначено щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно: неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Згідно рішення виконавчого комітету Усатівської сільської ради №72 від 25.03.2025 року затверджено висновок Служби у справах дітей Усатівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно: неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Відповідно до висновку служби у справах дітей Усатівської сільської ради від 27.03.2025 року зазначено щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно: неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Згідно рішення виконавчого комітету Усатівської сільської ради №204 від 28.05.2025 року затверджено висновок Служби у справах дітей Усатівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно: неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Також представником позивача надано акт обстеження умов проживання, акт обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] . Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пленум Верховного Суду України в п. 25 постанови № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснив, що «позбавлення батьківських прав... є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування може вирішуватися лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків і дітей». Відповідно до роз`яснень пунктів 15 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосуванням судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для матері (батька), так і для дитини, які визначені ст. 166 СК України. Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позов про позбавлення батьківських прав представником позивача заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, яка передбачає ухилення матері, батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та згідно вказаної статті мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя , приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV). На підставі ст. 51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст. 150, 151, 153-156 СК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , жодної участі у житті та вихованні дітей не приймають, не провідують та не телефонують їм, не піклується про них, не цікавиться фізичним та ментальним здоров`ям дітей, їх успіхами у навчанні, морально не підтримують, ніяку матеріальну допомогу не надають. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved