Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

[PERSON] , представник позивача адвокат Саранчук О.В., звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою позовну заяву мотивувала тим, що з 09 серпня 2019 року позивачка перебуває в шлюбі з відповідачем, про що складено актовий запис № 1823 від 09.08.2019 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Спільних дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. З квітня 2025 року позивачка та відповідач проживають окремо, не мешкають як подружжя, не ведуть сумісне господарство та не розділяють сімейні обов`язки. Сторони не мають наміру продовжувати перебувати у шлюбі. Збереження шлюбу є неможливим. Майнові спори щодо спільного майна подружжя сторонами - відсутні. Наразі сторони не підтримують зв`язок. Просила: розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 11.02.2026 провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України і роз`ясненням п.10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відносини у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом було встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 09 серпня 2019 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1823 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 09.08.2019) (а.с.15). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, вважають, що їх сім`я фактично розпалась та її збереження є неможливим і недоцільним, за таких обставин, сумісне проживання сторін та збереження їхньої сім`ї стало неможливим, шлюб між ними слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. В позовній заяві є вимога позивачки про залишення прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу, а тому при реєстрації розірвання шлюбу слід залишити позивачці існуюче прізвище « [PERSON] ». На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved