Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Позивач ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 29 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та відповідачем [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1465-1146. Укладений кредитний договір, разом із правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений; у відповідності до норм ч.1 ст.13 ЗУ "Про споживче кредитування" був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". Відповідачу [PERSON] був наданий одноразовий ідентифікатор А9712 для підписання кредитного договору № 1465-1146 від 29.10.2024 р. та підтвердження ознайомлення з Правилами надання споживчих кредитів. За умовами кредитного договору позичальнику наданий кредит на наступних умовах: сума кредиту - 6 400.00 грн., строк кредитування - 365 днів, базовий період - 28 днів, комісія за видачу кредиту - 15.00% від суми кредиту, промо-ставка - 0.65 % в день, знижена процентна ставка - 1,00% в день. Базовий період - проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказані у Договорі і визначена сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця. Також Додатковою угодою №1 від 08.11.2024 р. до договору про відкриття кредитної лінії №1465-1146 від 29.10.2024 р. позичальнику було надано кредит у сумі 7100.00 грн. ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору - перерахувавши кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, в той час як відповідач взятих на себе зобов`язань по договору не виконав, станом 26.11.2025 р. загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 26 097.30 грн., а саме: заборгованість за кредитом 7100.00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 16 952.30 грн., заборгованість по комісії 1 065.00 грн., заборгованість по штрафам - 980.00 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 26 097.30 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2026 р. було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.72). Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" в судове засідання не з`явився, в клопотанні поданому до позовної заяви просив розглянути справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує (а.с.59). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи відповідач був повідомлений належним чином згідно з порядком, встановленим ст.128 ЦПК України (а.с. 78-79, 80-84, 91-92, 93-94). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав, а тому суд відповідно до ст.280 ЦПК України за наявності згоди позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. 26 березня 2026 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що 29.10.2024 р. відповідач [PERSON] звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим укладено в електронній формі за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1465-1146, що підтверджується копією даного договору, який підписаний відповідачем за допомогою електронного ідентифікатора. Таким же способом, тобто за допомогою електронного ідентифікатора відповідач підписав Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), що підтверджується копією даних правил (а.с.21-32, 60-67). За умовами договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом (пункт 2.2 договору). Згідно пункту 4.13 договору строк кредитування складає 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 28.10.2025 р. Згідно пунктів 4.1 - 4.11 договору загальний розмір кредиту складає 6 400,00 грн., дата видачі кредиту 29.10.2024 р.; кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника згідно вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів та комісії. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна процентна ставка 1% за кожен день користування кредитом, застосовується протягом 180 календарних днів з дати укладення Договору, 0.75% - за кожен день користування кредитом, яка застосовується починаючи з 181 дня Договору; комісія за видачу кредиту становить 15.00% від суми виданого кредиту. Згідно п.3.1. Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України "Про електронну комерцію". Договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором А9712. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 6 400.00 грн., що підтверджується квитанцією про перерахування суми кредиту на картку відповідача [NUMBER] через систему LiqPay та довідкою про перерахування суми кредиту № 1465-1146 від 29.10.2024 р. (а.с. 38, 40). Також 08.11.2024 р. між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і [PERSON] було укладено додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії №1465-1146, згідно якої кредитодавець зобов`язався надати позичальнику додаткові грошові кошти в сумі 7100 грн. (а.с.34-36). Згідно п.2.3 Додаткової угоди після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 7100.00 грн. в строки та на умовах, викладених у Договорі. Додаткова угода підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором "А2998". На підставі укладеної Додаткової угоди відповідач отримав кредит у розмірі 7 100.00 грн., що підтверджується квитанцією про перерахування суми кредиту на картку відповідача [NUMBER] через систему LiqPay та довідкою про перерахування суми кредиту № 1465-1146 від 29.10.2024 р. (а.с. 39- 40). Згідно з умовами вказаного вище договору та додаткової угоди відповідач зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом. Проте, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не сплачував систематично щомісячно встановлені договором платежі. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто зобов`язання з приводу кредиту, позики. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1465-1146 від 29.10.2024 р., станом на 26.11.2025 р. заборгованість відповідача становить 26 097.30 грн., а саме: заборгованість за кредитом 7 100.00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 16 952.30 грн., заборгованість по комісії 1065.00 грн., заборгованість по штрафам - 980.00 грн.(а.с.41-50). Отже, банк виконав зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач, взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ст. 1054 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, суд зазначає, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, договір про відкриття кредитної лінії № 1465-1146 від 29.10.2024 р. був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між сторонами такого договору, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочинів. Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування позиченими коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови позики. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до приписів ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачкою підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладених договорів виникло зобов`язання повернути такі кошти у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку порушення договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредитних коштів також сплачувати відповідні штрафні санкції, які прямо передбачені наявними умовами договору. Враховуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту, своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, комісії у встановлені в договорі терміни. У свою чергу, відповідач будь-яких доказів на спростовування розрахунку заборгованості здійсненого позивачем, суду не надав. Таким чином, за вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1465-1146 від 29.10.2024 р., за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти, та повернути їх у визначений договорами строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту, відсотків, комісії матеріали справи не містять. У зв`язку із чим, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією. Щодо вимоги про стягнення штрафу, суд зазначає таке. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За допомогою неустойки (штрафу, пені) допускається забезпечувати виконання значної кількості зобов`язань. Зокрема, неустойка може забезпечувати виконання: договірних зобов`язань, що традиційно для цивільного обороту, оскільки в більшості випадків, саме в договорі його сторони встановлюють неустойку (штраф або пеню). Причому, це може відбуватися як під час укладення договору для забезпечення виконання зобов`язання, так і після, але до виконання тих зобов`язань, які виникли на його підставі. Відповідно до п.8.3 Договору №1465-1146 від 29.10.2024 р. у разі не здійснення сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту, та/або суми кредиту у визначені цим Договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 5 000% від розміру простроченої заборгованості, який визначається відповідно до умов, описаних нижче, але не більше суми у розмірі 490.00 грн.(а.с.21-32). Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило стягнути із відповідача за кредитним договором, зокрема і штраф, в розмірі 980.00 грн. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд зазначив щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Тому позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення штрафу в розмірі 980.00 грн. задоволенню не підлягають. У зв`язку із чим, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту 7100 грн., процентами 16 952.30 грн., комісією 1065.00 грн., в загальній сумі 25 117.30 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №1474 від 09.01.2026 р. про сплату судового збору загальною сумою 2 662.40 грн. (а.с. 1). Враховуючи те, що задоволено 96.24 % позовних вимог (25 117.30 грн. від 26 097.30 грн. складає 96.24 %), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, яка становить 2562 грн. 29 коп. (2 6622.40 грн. х 96.24 % : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial