Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 31.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» і фізичною особою, якою є [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1402-7186. Вказує, що Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A7862, для підписання Кредитного договору № 1402-7186 від 31.052.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 9800,00 грн.; строк кредитування 365 днів; базовий період* 30 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; промо-ставка 0,58% в день, знижена % ставка 1,45 % в день; стандартна % ставка 1,45 % в день. Також Додатковою угодою №1 від 12.06.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1402-7186 від 31.05.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 9 800,00 грн. Умовами Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом. Окремо зазначають, що включення до тексту Кредитного договору умов про сплату Відповідачем комісії за надання кредиту, а рівно й подальше нарахування Позивачем зазначеної комісії та витребування її від Відповідача (в т.ч. в судовому порядку), є законним та обґрунтованим оскільки вони базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо саме надання споживчих кредитів, яким і є по своїй правовій суті і Кредитний договір. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди №1. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Позивачем, Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 1402-7186 від 31.05.2024 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. Станом на 26.11.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 109691,40 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 19600 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 90191,40 грн. Разом з тим повідомляють, що Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 24415,72 грн. за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 85275,68 грн. Враховуючи вищезазначене, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1402-7186 від 31.05.2024 р. в розмірі 85275,68 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 19600 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 65675,68 грн. та судові витрати у розмірі 2662,40 грн. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 22.01.2026 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 20.02.2026 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Мунтяну І.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що відповідач не погоджується з позовними вимогами у повному обсязі та просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр кредит фінанс» та стягнути на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн. Представник відповідача зазначає, що із Розрахунку заборгованості за договором № 1402-7186 від 31.05.2024 року, наданого Позивачем, встановлюється, що у період з 31.05.2024 року до 29.06.2024 року процентна ставка становила 0.58%, з 30.06.2024 року по 11.06.2025 рік процентна ставка становила 1.45%. Враховуючи до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної ставки має бути наступним: з 24.12.2023 року - 21.04.2024 року включно - 2.5%, з 22.04.2024 року - 19.08.2024 року включно - 1.5%, з 20.08.2024 року - 11.06.2025 року включно - 1%. А тому, враховуючи відсоткові ставки загальна заборгованість мала бути розрахована наступним чином: 31.05.2024 року - 11.06.2024 року (9 800 грн. х 0.58% х 12 днів) = 682.08 грн.; 12.06.2024 року - 29.06.2024 року (19 600 грн. х 0.58% х 18 днів) = 2 046.24 грн.; 30.06.2024 року -19.08.2024 року (19 600 грн. х 1.45% х 51 день) = 14 494.20 грн.; 20.08.2024 року - 11.06.2025 рік ( 19 600 грн. х 1% х 296 днів) = 58 016 грн. Загальна сума заборгованості за відсотками - 75 238.52 грн. Тому, сума заборгованості, що вказана в Розрахунку в розмірі 90 091.40 грн. нарахована з порушення максимального розміру денної процентної ставки. Також зазначає, що комісія за видачу кредиту в розмірі 1 470 грн. ТОВ «Укр кредит фінанс» було нарахована безпідставно. Крім того, звертає увагу, що відповідач двічі сплачував кошти за вищевказаним кредитним договором 29.06.2024 року на суму 4198.32 грн. та 29.07.2024 року на суму 8526.00 грн. Однак, ТОВ «Укр кредит фінанс» зараховували суми погашення в рахунок відсотків, чим не здійснювали часткове зменшення основного боргу та продовжували нараховувати відсотки на повну суму заборгованості. Таким чином, відповідач вносив кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості різними сумами, однак сплачені ним кошти розподілялись на погашення процентів, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала та це стало наслідком завищення заборгованості відсотків за кредитом, а тому позовні вимоги в сумі встановленій Позивачем не можуть бути задоволені, так як нарахування відбувалось з порушенням та є завищеним. 16.03.2026 року представником позивача ТОВ «Укр кредит фінанс» Чортоломною Є.Є. до суду подано додаткові письмові пояснення, в яких просить повністю задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1402-7186 від 31.05.2024 р. в розмірі 85275,68 гривень. Судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи покласти на відповідача та стягнути їх з нього в повному обсязі на користь позивача. У стягнені витрат на правничу допомогу на користь [PERSON] відмовити. Представник позивача ТОВ «Укр кредит фінанс» у судове засідання не з`явилася, до позовної заяви додано клопотання в якому вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Мунтяну І.І. подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі відповідача та представника відповідача. Вимоги, викладені у відзиві підтримують у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що між сторонами 31.05.2024 року, за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1402-7186 продукту «CreditKasa», який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А7862. За умовами кредитного договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту (якщо умови цього договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту) та інші платежі, передбачені цим договором у порядку, передбаченому цим договором (пункт 2.2. договору). Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (пункт 2.4 договору). Для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодовець рекомендував здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту 31.05.2024 р., останній календарний день першого Базового періоду 29.06.2024 р., сума кредиту 9800 грн., нараховані проценти за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (разом) 3175,20 грн., разом до сплати 12975,20 грн. (пункт 2.3 договору). Розділом 3 договору, сторонами погоджено технологію (порядок) укладання договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору. У пунктах 4.1, 4.2 договору визначено загальний розмір кредиту (сума кредиту): 9800,00 грн., дата надання/видачі кредиту 31.05.2024 р. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту). Тип процентної ставки за користуванням кредитом фіксована. Тип комісії одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту, якщо п.4.11. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) (пункт 4.7 договору). Пунктом 4.8 договору визначено, що базовий період складає 30 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору. Згідно п. 4.9 договору, сплату процентів за користування Кредитом та комісії за видачу Кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту) Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначених Графіком платежів (який є Додатком 3 до цього Договору) дат, які є останніми днями відповідних Базових періодів. У пункті 4.10 договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,45% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою). Відповідно до п. 4.11 договору, комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту. Згідно пункту 4.13 договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 30.05.2025 року. Строк дії Договору є рівним Строку кредитування. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 12844,59 процентів. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає: 63136,50 грн. та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.14-4.15 договору). Згідно п. 4.16 договору встановлено, що денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 1,491% процентів. Розділом 10 договору передбачена програма лояльності для позичальника. Також сторонами було погоджено та відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора А7862 підписано Додаток № 2 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1402-7186 від 31.05.2024 року Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1402-7186 (Графік платежів за Договором). Судом досліджено Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa», які також підписані відповідачем 31.05.2024 року одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А7862. Крім цього, 12.06.2024 року ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] уклали Додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1402-7186, яка підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А7370. Згідно п. 1 додаткової угоди, кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на момент укладення цієї додаткової угоди: сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї додаткової угоди становить: 9800 грн.; сума нарахованих та несплачених процентів за користування Кредитом становить: 738,92 грн.; сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу Кредиту становить: 1470 грн. Кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових грошових коштів у кредит за договором та продовження строку кредитування/строку дії договору на наступних умовах: кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 9800 грн., дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит: 12.06.2024 р., після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 19600 грн., з урахуванням продовження строку кредитування/строку дії договору строк на який надається кредит позичальнику становить: 377 днів (п.2.1-2.5 додаткової угоди). Також сторонами було погоджено та відповідачем 12.06.2024 року підписано за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора А7370 Додаток до Додаткової угоди від 12.06.2024 р. Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1402-7186 (Графік платежів за Договором). Судом також досліджені надані позивачем Правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс». Видача коштів за кредитним договором та додатковою угодою здійснена за допомогою платіжної системи LiqPay, а саме: платіж № 2469496440 від 31.05.2024 року у сумі 9800 грн. на картковий рахунок [NUMBER] призначення платежу видача кредитних коштів за договором 1402-7186; платіж № 2474815732 від 12.06.2024 року у сумі 9800 грн. на картковий рахунок [NUMBER] призначення платежу видача кредитних коштів за договором 1402-7186 (добор по кредиту), що підтверджується довідками АТ КБ «Приватбанк» та довідкою ТОВ «Укр кредит фінанс». Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1402-7186 від 31.05.2024 року, станом на 26.11.2025 у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 109691,40 грн., з яких 19600 грн. основний борг, 90091,40 грн. залишок відсотків. Разом з тим, представником позивача вказано, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 24415,72 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 85275,68 грн. Таким чином, позивач вважає, що заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 1402-7186 від 31.05.2024 р. складає 85275,68 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 19600 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 65675,68 грн. Таким чином, в підписаних відповідачем договорі, додатковій угоді, правилах чітко визначені сума кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Досліджені судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору, додаткової угоди до вказаного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання умов договору. Крім того, представником відповідача у поданому відзиві не заперечується факт укладення кредитного договору та додаткової угоди між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] , отже, погоджені сторонами умови договору є обов`язковим для виконання належним чином відповідно до закону та умов договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Договір укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Кредитний договір та додаткова угода були укладені шляхом їх безпосереднього підписання позичальником електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вищевказаний кредитний договір № 1402-7186 від 31.05.2024 року підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А7862; Додаткова угода до договору про відкриття кредитної лінії № 1402-7186 підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором А7370, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Крім того, відповідач [PERSON] факту укладення кредитного договору, додаткової угоди до вищевказаного договору та отримання ним кредитних коштів не заперечує. Крім цього, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Тобто, підписуючи кредитний договір, у якому зазначені сума кредиту, строки його повернення, а також вказані відсотки за користування кредитом, відповідач погодився із вказаними умовами договору та розміром відсоткової ставки, тому зобов`язана його виконувати в повному обсязі. Зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору та додаткової угоди вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договори містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту. Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Суд не втручається у процесуальну діяльність учасників процесу (реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання покладених на них процесуальних обов`язків), крім випадків, передбачених ЦПК України. У процесуальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. В даному випадку позивачем було надано достатні докази на підтвердження порушення відповідачем умов кредитного договору та наявності у відповідача заборгованості. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) виснувала, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Отже, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності укладеного між сторонами правочину, оскільки у встановленому порядку договір (або окремі його частини) недійсним не визнаний. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за сумою основного боргу в розмірі 19600 грн. підтверджені належними доказами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як на одну з підстав своїх заперечень представник відповідача посилається на те, що нарахування комісії за надання кредиту є необґрунтованим та не відповідає вимогам законодавства. Вказує, що умовами договору передбачено, що позичальник має сплатити комісію за видачу кредиту, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Посилається на п.29 постанови Верховного Суду у справі № 363/1834/17, згідно якої банк чи інша фінансова установа, яка надає кредит неповноважні стягувати з позичальника плату (комісію) за його надання та управління кредитом, адже такі дії не становлять окрему фінансову послугу, яку б замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Щодо нарахування комісії суд зазначає наступне. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на тому, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит). Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 01.04.2024 року у справі №496/3134/19. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах. Комісія за надання кредиту передбачена як умовами кредитного договору (п.4.11 Договору), так і правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa» (п.6.4-6.6) та графіком платежів (п.2), які були підписані відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії. Отже, як вбачається з умов даного кредитного договору встановлення комісії за надання кредиту є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність нарахування комісії, пов`язаної з наданням кредиту. Крім того, суд зазначає, що посилання представника відповідача щодо неправомірності нарахування комісії за видачу кредиту та необхідності здійснення перерахунку є також безпідставними і з тих підстав, що згідно розрахунку заборгованості та позовних вимог ТОВ «Укр кредит фінанс», заборгованість за комісією у [PERSON] відсутня, як і позовна вимога про стягнення такої. Щодо нарахованих процентів за користування кредитом. Представник відповідача вказує, що на погашення боргу відповідачем було внесено платіж від 29.06.2024 року на суму 4198.32 грн. та 29.07.2024 року на суму 8526.00 грн. Однак, сплачені відповідачем кошти розподілялись на погашення процентів, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала та це стало наслідком завищення заборгованості відсотків за кредитом, а тому позовні вимоги в сумі встановленій позивачем не можуть бути задоволені, так як нарахування відбувалось з порушенням та є завищеним. Крім того, зазначає що нарахування відсотків здійснювалось без врахування змін до положень ЗУ «Про споживче кредитування», які набрали чинності 24.12.2023 року, тому заборгованість за процентами підлягає перерахунку. Так, судом здійснено перерахунок нарахованих позивачем відсотків, враховуючи суми, які було сплачено відповідачем. Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач 29.06.2024 р. сплатив суму 4198,32 грн., з яких 1470 грн. кредитором було зараховано в рахунок погашення комісії за видачу кредиту, 2614,64 грн. зарахована кредитором у рахунок сплати відсотків, які існували станом на 28.06.2024 р. та 113,68 грн. кредитором зараховано у рахунок погашення відсотків, нарахованих саме за 29.06.2024 р. Також, 29.07.2024 р. відповідач сплатив суму 8526,00 грн., з яких 8241.80 грн. зарахована кредитором у рахунок сплати відсотків, які існували станом на 28.07.2024 р. та 284,20 грн. кредитором зараховано у рахунок погашення відсотків, нарахованих саме за 29.07.2024 р. Крім того, відповідно до матеріалів справи та згідно розрахунку заборгованості за договором № 1402-7186 від 31.05.2024 року, станом на 26.11.2025 у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 109691,40 грн., з яких 19600 грн. - основний борг, 90091,40 грн. - залишок відсотків. Разом з тим, враховуючи, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», то позивач вважає, що заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 1402-7186 від 31.05.2024 р. складає 85275,68 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 19600 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 65675,68 гривень. Проте, з вказаним розрахунком суд не повністю погоджується. Так, судом було здійснено перерахунок нарахованих позивачем відсотків. Згідно кредитного договору № 1402-7186 від 31.05.2024 року % ставка складає 1,45% (п. 4.10 Договору), відсотки нараховані протягом строку дії договору (строку кредитування), а саме з 31.05.2024 р. по 11.06.2025 р. (включно). Крім того, з 31.05.2024 р. по 29.06.2024 р. (включно) відсотки були нараховані за зниженою процентною ставкою 0,58%, а з 30.06.2024 р. по 11.06.2025 р. (включно) за стандартною процентною ставкою 1,45%. Суд бере до уваги зміст п.п. 6 п. 5 Закону №3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон №3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5% (до 21.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (з 22.04.2024 до 19.08.2024 включно). З 20.08.2024 р. денна процента ставка не може перевищувати 1%. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, розмір заборгованості за процентами за кредитним договором № 1402-7186 від 31.05.2024 складає: - за період з 31.05.2024 по 29.06.2024 р. (включно) за ставкою 0,58% (як визначено умовами договору), що становить 2728,32 грн. (сума згідно розрахунку заборгованості, яка сплачена відповідачем); - за період з 30.06.2024 р. по 29.07.2024 р. (включно) за ставкою 1,4% (як визначено умовами договору), що становить 8526,00 грн. (сума згідно розрахунку заборгованості, яка сплачена відповідачем); - за період з 30.07.2024 р. по 19.08.2024 р. (включно) за ставкою 1,45% (як визначено умовами договору), що становить 5968,20 грн. (сума згідно розрахунку заборгованості); - за період з 20.08.2024 по 11.06.2025 р. (включно) за ставкою 1%, що становить 58016 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за процентами складає 63984,20 грн., а не 90091,40 грн., як зазначено у розрахунку заборгованості та позовній заяві. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр кредит фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 83584,20 грн., з яких: 19600,00 грн. - основний борг, 63984,20 грн. заборгованість за відсотками. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1545 від 08.01.2026 р. Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» підлягають задоволенню частково на загальну суму 83584,20 грн., що становить 98,02% від ціни позову (85275,68 грн.), тому на користь позивача з [PERSON] слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 2609,68 грн. Крім того, представником відповідача [PERSON] адвокатом Мунтяну І.І. у поданому відзиві на позовну заяву було заявлено вимогу про стягнення з ТОВ «Укр кредит фінанс» на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Для цілей розподілу судових витрат суд бере до уваги: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Підтвердженням понесених витрат на правничу допомогу відповідача є: - Договір про надання професійної правничої допомоги № 87139284 від 12.02.2026 року; - Акт наданих послуг від 19.02.2026 р. на загальну суму 15000 грн.; - платіжні інструкції від 13.02.2026 р. та 18.02.2026 р. про перерахування [PERSON] коштів згідно договору № 87139284 від 12.02.2026 р. на загальну суму 15000 грн.; За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд вважає, що надані представником відповідача докази підтверджують витрати відповідача, пов`язані з правничою допомогою адвоката та є обґрунтованими. Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, їх характер та необхідність, а також критерій розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат з розглядом справи, відсутність аргументованого клопотання представника позивача про зменшення розміру заявлених витрат, суд дійшов до висновку про стягнення з позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. Разом з тим, вказаний розмір витрат на правову допомогу підлягає перерахунку, пропорційно задоволеним вимогам. Отже, стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» на користь [PERSON] підлягають витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог (98,02%) у розмірі 297 грн. Враховуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь відповідача (297 грн.) та розмір витрат зі сплати судового збору, який підлягає стягненню на користь позивача (2609,68 грн.),

Outcome: partial