Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А., ДП «СЕТАМ», третя особа: ПАТ АБ «Укргазбанк», в якому просить: - визнати недійсним електронні торги, проведені державним підприємством «СЕТАМ» 08.08.2022 з реалізації лоту № 514619 об`єкту нерухомого майна - двокімнатної квартири [ADDRESS] ; - визнати недійсним результат електронних торгів з реалізації двокімнатної квартири [ADDRESS] , оформлені протоколом проведення електронного аукціону (торгів) за № 574927 ДП «СЕТАМ»; - визнати недійсним акт про проведення електронного аукціону (торгів) реалізації двокімнатної квартири [ADDRESS] , складений та затверджений приватним виконавцем на підставі протоколу проведення електронних торгів; - визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торів; - стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.10.2010 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 2-4835/10 з позивача на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» було стягнуто заборгованість за кредитом у загальному розмірі 27 345,44 доларів США та 6 386,96 грн. На виконання даного рішення за заявою ПАТ АТ «Укргазбанк»29.03.2011 був виданий виконавчий лист № 2-4835/10. 26.06.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER], у межах якого приватним виконавцем протягом 2019-2022 року періодично вчинялись виконавчі дії на виконання виконавчого листа. 08.08.2022 відбулись електронні торги за посередництвом ДП «СЕТАМ», на яких було реалізоване нерухоме майно, належне позивачу на праві приватної власності, а саме, двокімнатна квартира [ADDRESS] . Переможцем вказаних електронних торгів став [PERSON] , який в подальшому зареєстрував право власності на вищевказану квартиру за собою. Позивач вважає, що ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. із заявою про відкриття виконавчого провадження поза межами строку пред`явлення виконавчого документа до виконання в порушення вимог ч.5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». На думку позивача строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив, були відсутні визначені Законом України «Про виконавче провадження» обставини для його переривання, строк також не був поновлений у встановленому законодавством порядку. Таким чином, саме відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем суперечить вимогам чинного законодавства України, і, як наслідок, виконавчі дії відповідача в його межах є незаконними, у тому числі і процедура реалізації спірного майна на електронних торгах, починаючи від оцінки та завершуючи актом про проведення електронного аукціону, що порушує законні права та інтереси позивача, позбавляючи його права власності на належне йому нерухоме майно. Зважаючи на викладене, позивач просить суд задовольнити позов. Позивач, разом із позовною заявою, звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов про визнання електронних торгів недійсними шляхом встановлення заборони відповідачу, [PERSON] , відчужувати двокімнатну квартиру [ADDRESS] , що дозволить уникнути неправомірного відчуження спірної квартири та усуне перешкоди у виконанні рішення суду в майбутньому. Позивач також надав клопотання про витребування доказів у порядку ст. 84 ЦПК України. 25.04.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Кушнір С.І. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження. 28.04.2023 ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі про визнання електронних торгів недійсними було повернуто заявнику з підстав недотримання останнім вимог ст. 151 ЦПК України під час подання такої заяви. 18.04.2024 згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Букіної О.М. Ухвалою судді Солом`янського ра йонного суду м. Києва від 30.04.2024 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні у справі та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 28.06.2024 відповідач, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Корольов М.А., подав до суду відзив на позовну заяву обґрунтовуючи тим, що 26.06.2019 до нього на виконання надійшов виконавчий лист № 2-4835/10, виданий 29.03.2011 Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 27 435,44 доларів США та 6 386,96 грн за кредитним договором. У відповідності до ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої були направлені сторонам виконавчого провадження, у тому числі і боржнику (позивачу). У ході примусового виконання у межах вказаного виконавчого провадження було реалізоване майно боржника, серед якого двокімнатна квартира [ADDRESS] . Станом на 18.06.2024 виконавче провадження № [NUMBER] завершене на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Щодо строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження відповідач зазначив наступне. Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Даним законом встановлені випадки переривання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Згідно приписів ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», на яку у своїх доводах посилається позивач, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Відповідач звертає увагу на приписи п. 1 ч. 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», якими визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. При цьому, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо такий подав заяву про повернення виконавчого документа. При чому, повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону (п. 1 ч. 1 та ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідач також посилається на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 201/13239/15-ц, про те, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з пред`явленням цього документа до виконання перебіг такого строку починається заново з наступного дня після повернення виконавчого документа. Час, що минув до переривання цього строку, до нового строку не зараховується. На виконавчому листі, виданому Солом`янським районним судом м. Києва від 29.03.2011 у справі № 2-4835/10, міститься відмітка Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 12.09.2018, а також відмітка приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С. про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 25.06.2019. Отже строки пред`явлення зазначеного виконавчого листа були перервані. Відповідач також звертає увагу на приписи п.5 Прикінцевих та Перехідних положень виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Зважаючи на викладене, відповідач зазначає, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить 3 роки, які обчислюються від дати останньої відмітки про повернення виконавчого документа стягувачу (відмітка приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С. від 25.06.2019) та становлять 3 роки - до 25.06.2022. А отже він, приватний виконавець, вчиняв виконавчі дії в межах виконавчого провадження, діяв у спосіб, визначений законом, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Щодо правомірності та законності проведення електронного аукціону (торгів) відповідач зазначив наступне. Під час вчинення виконавчих дій в межах вищезазначеного виконавчого провадження приватним виконавцем було вчинено ряд дій, спрямованих на виявлення, накладення арешту та подальшої реалізації майна позивача, у тому числі двокімнатної квартири [ADDRESS] . Позивачу на відому адресу його проживання були надіслані, зокрема постанова про відкриття виконавчого провадження, а також вимога приватного виконавця, в якій зазначалось про проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника, а саме, спірної квартири, а також вимоги щодо присутності під час проведення таких дій. Позивач дану вимогу проігнорував. У подальшому спірне майно позивача було в установленому порядку описане, оцінене та звернене на реалізацію шляхом проведення електронного аукціону. Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає у продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено п. 18 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна, та вказано, що зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала майно. Іншими словами, дана процедура являє собою договір купівлі-продажу майна, тобто є правочином. Недійсність даного правочину може бути визначена на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України. Таким чином, відповідач звертає увагу суду на те, що підставами визнання недійсними результатів електронних торгів є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна. Дії ж приватного виконавця, які не стосуються правил проведення торгів, не можуть бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Зважаючи на викладене, відповідач вважає, що електронні торги були проведені з дотриманням норм чинного законодавства, а тому вимоги позивача щодо визнання таких торгів недійсними є необґрунтованими. Тому відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі. У підготовчому судовому засіданні у цивільній справі, яке призначене на 10.07.2024, було оголошено перерву для надання позивачу права залучити для участі у справі адвоката. 29.10.2024 суд продовжив перерву у судовому засіданні у зв`язку з неявкою позивача. 27.01.2025 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. У судове засідання на 02.04.2025 учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Клопотання про відкладення розгляду справи подано не було. У судовому засіданні, призначеному на 24.06.2025, було оголошено перерву. Судові засідання, призначені на 10.09.2025 та 05.11.2025, були відкладені за клопотаннями представника позивача, в яких зазначалось, що позивач не може бути присутнім під час розгляду справи на визначені дати та час у зв`язку з перебуванням в іншому місті. Від відповідача [PERSON] 05.11.2025 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, де також зазначено, що позов він не визнає та просить суд відмовити у його задоволенні. У судові засідання, призначені на 02.02.2026 та 17.03.2026, позивач та його представник не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Клопотання про відкладення розгляду справи подано не було. Причини неявки у судові засідання позивач та його представник не повідомили, тому суд, враховуючи думку присутніх сторін, вирішив провести розгляд справи за їх відсутності, оскільки неявка останніх не є перешкодою для розгляду справи по суті. Представник відповідача, ДП «СЕТАМ», у жодне з призначених судових засідань не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Відповідачі, у судовому засіданні заперечили проти позову та просили суд відмовити у його задоволенні. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачів та третьої особи, оскільки їх неявка також не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 20.04.2010 Солом`янський районний суд м. Києва ухвалив рішення, відповідно до якого з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» у загальному розмірі 27 345,44 доларів США та 6 386,96 грн. 26.06.2019 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. надійшов виконавчий лист, виданий 29.03.2011 Солом`янським районним судом м. Києва по справі № 2-4835/10, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 27 345,44 доларів США та 6 386,96 грн. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № [NUMBER] від 26.06.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. було відкрите виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-4835/10 від 29.03.2011, виданого Солом`янським районним судом м. Києва. Приватним виконавцем 26.06.2019 також були винесені постанова про стягнення з боржника основної винагороди та постанова про арешт майна боржника, відповідно до якої арешт накладається на все майно, що належить боржнику, а також постанова про арешт коштів боржника. Зазначені постанови були відправлені приватним виконавцем на адресу стягувача та боржника на вказані у виконавчому листі адреси, проте [PERSON] лист не отримав, про що свідчить відмітка поштового відправлення «повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання». У матеріалах справи міститься копія виконавчого провадження ВП № [NUMBER] від 29.03.2011, надана на виконання ухвали суду про витребування доказів. Відповідно до матеріалів зазначеного виконавчого провадження приватним виконавцем були виконані всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи для забезпечення виконання виконавчого листа №2-4835/10 від 29.03.2011, а саме, відправлені запити на отримання інформації про боржника, його майно, доходи та кошти, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних; виявлення та подальший процес реалізації належного боржнику рухомого та нерухомого майна, що включає опис такого майна, його оцінку та реалізацію на електронних торгах з подальшим внесенням інформації в реєстри. Згідно з матеріалами виконавчого провадження в ході примусового виконання реалізоване таке майно боржника, [PERSON] : транспортний засіб марки CHEVROLET, модель CAPTIVA, реєстраційний номер [NUMBER] ; житловий будинок дерев`яний, загальною площею 51,4 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] ; двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № [NUMBER] від 05.09.2022 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-483510, виданого 29.03.2011 Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 27 345,44 доларів США та 6 386,96 грн, закінчено. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами. Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа в тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»). Частина 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо такий подав заяву про повернення виконавчого документа. При чому, повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону. Крім цього, слід враховувати те, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з пред`явленням цього документа до виконання перебіг такого строку починається заново з наступного дня після повернення виконавчого документа. Час, що минув до переривання цього строку, до нового строку не зараховується (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 201/13239/15-ц). На виконавчому листі, виданому Солом`янським районним судом м. Києва від 29.03.2011 у справі № 2-4835/10, міститься відмітка Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 12.09.2018, а також відмітка приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С. про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 25.06.2019. Отже, враховуючи приписи п.1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення зазначеного виконавчого листа були перервані двічі. Разом із тим, зазначеною нормою не виключається та не обмежується переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у разі повернення його стягувачу з інших підстав. Відповідні висновки викладені в ухвалах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 913/518/13-г та від 02.12.2020 у справі № 913/869/14. Відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (чинний з 05.10.2016) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Зважаючи на викладене, та беручи до уваги відмітку приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С. від 25.06.2019 на даному виконавчому листі, вбачається, що виконавчий лист був пред`явлений до виконання у встановлений законом строк, оскільки строк пред`явлення виконавчого документу в даному випадку становить три роки, і обчислюється з 25.06.019 по 20.06.2022, а отже приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. вчинені виконавчі дії щодо відкриття виконавчого провадження у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження». Щодо законності проведення електронного аукціону суд звертає увагу на таке. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. Відповідно до довідки комунального підприємства Київської міської ради «Київське МБТІ» від 11.11.2021 № 062/14-14825 (И-2021) за [PERSON] зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.03.1998, та на підставі договору дарування, посвідченого 18.11.2008, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Відповідно до довідки Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.12.2021 за адресою: [ADDRESS] зареєстрована одна особа - [PERSON] 30.12.2021 приватним виконавцем було винесено вимогу, відповідно до якої [PERSON] був зобов`язаний бути присутнім 13.01.2022 об 11:00 год. за адресою: [ADDRESS] , під час проведення приватним виконавцем виконавчих дій щодо опису та арешту нерухомого майна боржника, а саме спірної квартири. Вищезазначена постанова та вимога приватного виконавця були направлені на адресу позивача, підтвердження чого міститься в матеріалах справи, таким чином, останній був належним чином повідомлений про час та дату вчинення приватним виконавцем виконавчих дій стосовно належного йому майна. Відповідно до приписів ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний, зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця. Позивач, в свою чергу, проігнорував дану вимогу закону. Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна. Приватним виконавцем на виконання вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» 22.11.2021 була винесена постанова про арешт майна боржника, а саме, квартири [ADDRESS] . Наступним етапом реалізації майна боржника є його оцінка. На вимогу ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем було винесено постанову від 26.01.2022, в якій визначено суб`єктом оціночної діяльності - суб`єкта господарювання - ТОВ «Експертна служба України» для участі у виконавчому провадженні для виготовлення письмового звіту про визначення вартості описаного та арештованого майна боржника. Між приватний виконавцем та ТОВ «Експертна служба України» 26.01.2022 був укладений договір № 1721-ПВ/22 про проведення оцінки майна. На виконання зазначеного договору ТОВ «Експертна служба України» надало звіт про оцінку майна: нерухоме майно - квартира [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , відповідно до якого вартість спірної квартири складає 1 491 217 грн. На виконання приписів ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець направив сторонам виконавчого провадження копію зазначеного звіту. Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною. Процедура проведення електронних торгів регулюється Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 (далі - Порядок). Пункт 1 розділу І даного порядку визначає електронний аукціон як продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних аукціонів, за яким його власником стає учасник, який під час аукціону запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до даного Порядку приватний виконавець подає заявку на реалізацію арештованого майна, яка має відповідати вимогам, встановленим даним Порядком. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот аукціону (інформаційне повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо) (п.3 розділу ІІІ Порядку). З матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець сформував заявку на реалізацію арештованого спірного майна позивача на адресу ДП «СЕТАМ» разом із переліком необхідних документів, у свою чергу, за заявкою був сформований лот №509862 - двокімнатна квартира [ADDRESS] , та розміщений на сайті OPENMARKET SETAM. З протоколів проведення електронного аукціону (торгів) № 571658 від 06.06.2022, № 573675 від 07.07.2022 та № 574927 від 08.08.2022 вбачається, що вищевказаний лот був реалізований лише з третього разу через відсутність допущених учасників торгів, що відповідає приписам ч. 5 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виставляються на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. Отже, за результатами електронного аукціону (торгів) від 08.08.2022 з реалізації лота № 514619 переможцем став [PERSON] , що підтверджується актом приватного виконавця про проведений аукціон (торги) від 31.08.2022. Акт про проведений аукціон за фіксованою ціною є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно (п. 18 розділу VІ Порядку). Приватний виконавець 31.08.2022 виніс постанову, якою зняв арешт з двокімнатної квартири [ADDRESS] , та постанову від 05.09.2022 про закінчення виконавчого провадження відносно [PERSON] у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, з подальшим внесенням змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно спірної квартири. Копії даних постанов були надіслані сторонам виконавчого провадження, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Проаналізувавши вищенаведені норми законодавства, суд дійшов такого висновку. Діяльність приватного виконавця, його права та обов`язки чітко прописані в Законі України «Про виконавче провадження». Також норми даного Закону визначають проведення електронних торгів як спосіб реалізації майна задля примусового виконання судових рішень, проте не встановлюють самої процедури їх проведення, а лише відсилають до інших нормативно-правових актів, які і визначають порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна. Детальна процедура проведення електронних торгів прописана в Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016. Правова процедура реалізації майна на електронних торгах полягає у продажі майна, тобто в переході права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця, що супроводжується складанням акту про проведення електронних торгів, який підтверджує виникнення права власності у особи, яка придбала майно. Іншими словами, на електронних торгах відбувається купівля-продаж спірного майна. Така угода купівлі-продажу може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину. Відповідно до ч. 2 ст.16, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам законодавства. Отже, підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, які визначені Порядком реалізації арештованого майна. Тобто, необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку чи інших норм законодавства при проведенні електронних торгів, чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів, чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача. Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить, що порушення, допущені виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених цим Законом, до призначення електронних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 Закону), то такі дії (бездіяльність) виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Тобто дії виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 678/301/12 та у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 910/10136/17, від 30.01.2020 у справі № 903/41/18 та від 08.07.2020 у справі № 201/18443/17. З матеріалів справи вбачається, що позивач скористався своїм правом щодо оскарження дій приватного виконавця, а саме, [PERSON] звертався до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.06.2019 ВП № [NUMBER] з виконання виконавчого листа № 2-4835/10, виданого Солом`янським районним судом м. Києва від 29.03.2011, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 27 345,44 доларів США та 6 386,96 грн. Підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Проте, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2023 у справі №760/17857/23 в задоволенні зазначеної скарги було відмовлено, і встановлено судом, що строки пред`явлення виконавчого листа до виконання при відкритті виконавчого провадження пропущені не були, а дії приватного виконавця відповідали вимогам чинного законодавства. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд бере до уваги встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, обставини правомірності дій державного виконавця у справі №760/17857/23, що цілком узгоджується з принципом res judicata - принципом остаточності рішень суду. З огляду на таке суд дійшов висновку, що електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна відбулися з дотриманням процедури їх проведення, а позивач, в свою чергу, не довів наявності факту порушення його прав і законних інтересів як боржника, тому позовна вимога про визнання електронних торгів недійсними є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про визнання електронних торгів недійсними, а тому позовні вимоги позивача, які є похідними про визнання недійсним протоколу проведення електронного аукціону (торгів), визнання недійсним акту про проведення електронного аукціону (торгів) з реалізації спірного майна, а також визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, не підлягає задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову позивача, правові підстави для стягнення понесених позивачем судових витрат, відсутні. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що з урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін.

Outcome: dismissed