Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

18 листопада 2025 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позову посилався на те, що 16.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200505736 щодо кредитування, на підставі якої відповідачу надані грошові кошти в розмірі 11 497,06 грн, з встановленим строком користування з 16.04.2016 по 16.04.2018 р, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування. 23.05.2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Вимогами чинного законодавства України та умовами договору факторингу не передбачена передача програмного забезпечення, що здійснює нарахування заборгованості по сплаті тіла кредиту, нарахуванню відсотків та пені, а також його детального розрахунку з формулою її формування. Це пов`язано з тим, що в разі відступлення права вимоги вже за існуючою заборгованістю Фактор, відповідно до умов договору факторингу, не має право нарахувати відсотки, комісію, неустойку що передбачені умовами кредитного договору. 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі Договору № 7_БМ, що укладений за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020 року. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року № 910/11298/16 ТОВ «Діджи Фінанс» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками «Банк Михайлівський», у тому числі і за кредитним Договором № 200505736 від 16.04.2016 року. Взятих на себе зобов`язань по кредитному Договору № 200505736 від 16.04.2016 року [PERSON] не виконує, внаслідок чого, станом на 17.06.2025 року, утворилася наступна заборгованість: - за кредитом -10 517,06 грн; - за відсотками 20 104,78 грн. Вказана заборгованість розрахована станом на дату укладання Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року. Крім того, позивач, на підставі ст.ст.611,625 ЦК України, просить стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 11 688,90 грн. та 3% річних, що становить 2 758,48 грн. Одночасно у позовній заяві ставиться питання про поновлення процесуального строку для звернення до суду, пропущеного з поважних причин, оскільки у зв`язку із довготривалими судовими процесами щодо доведення приналежності права вимоги кредитору, ТОВ «Діджи Фінанс» лише на початку 2023 року отримало оригінали кредитних договорів, право вимоги по яких відступлене останньому ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі Договору № 7_БМ від 20.07.2020 року. Ухвалою суду від 30 січня 2026 року відкрито спрощене провадження з повідомленням (викликом ) сторін по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань до суду в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи . Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 16.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200505736 щодо кредитування, на підставі якої відповідачу надані грошові кошти в розмірі 11 497,06 грн, з встановленим строком користування з 16.04.2016 по 16.04.2018 р, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування. 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі Договору № 7_БМ, що укладений за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020 року кредитними коштами. 20 липня 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ: 42649746) набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020 р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16 відповідно до якої позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за Кредитним договором № 200533347. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. Відповідно до витягу з додатку 1 до договору від 15.06.2020 № 7_БМ про відступлення прав вимоги, який мав місце станом на дату укладання договору із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 № 1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 року № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 року № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор». Згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Окрім того, визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 № 1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. 23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Вимогами чинного законодавства України та умовами договору факторингу не передбачена передача програмного забезпечення,' що здійснює нарахування заборгованості по сплаті тіла кредиту, нарахуванню відсотків та пені, а також його детального розрахунку з формулою її формування. Це пов`язано з тим, що в разі відступлення права вимоги вже за існуючою заборгованістю Фактор, відповідно до умов договору факторингу, не має право нарахувати відсотки, комісію, неустойку що передбачені умовами кредитного договору. Таким чином, Банк, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час відповідач [PERSON] порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 17.06.2025 р. загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем за Кредитним договором становить 30 621,84 грн., з яких: 10 517,06 грн. - заборгованість за кредитом; 20 104,78 грн. - заборгованість за відсотками. Сума заборгованість розрахована станом дату укладання договору факторингу № 7_БМ від 20.07.2020 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» та зафіксована у додатку до договору - реєстрі кредитних договорів. Щодо строку звернення до суду. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За положеннями ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Частиною 2стаття 258 ЦК України, передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позивач при доведенні поважності причин пропуску строку для звернення до суду також посилається на Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Вважає, що такий строк не було пропущено у зв`язку з коронавірусною хворобою та подальшим введенням воєнного стану. Постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11.03.2020 року(зі змінами та доповненнями) та Постановою КМУ "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року(зі змінами та доповненнями) карантин встановлено з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року на всій території України. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2120-IXна період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями257-259,362,559,681,728,786,1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії. Слід зазначити, що після закінчення строку дії Договору (з 16.04.2018 року) розпочався відлік загального строку позовної давності, в межах якого було введено в державі карантин (з 12.03.2020 року), спричинений коронавірусом SARS-CoV-2". Карантинні обмеження закінчилися 30.06.2023 року. Крім того, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Отже, законодавцем з метою забезпечення визначеного Конституцією України права на доступ до суду передбачено продовження на період дії воєнного стану строку, протягом якого особа може реалізувати своє право на звернення до суду з метою захисту своїх прав та інтересів. Тобто загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас продовження строків свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 в Україні було введено правовий режим воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023, від 06.11.2023 року та наступними Указами воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено. Отже, оскільки з 24 лютого 2022 року та на момент подання позивачем у цій справі позовної заяви (18.11.2025 року) діяв та продовжує діяти правовий режим воєнного стану, то відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позивач не пропустив позовну давність, визначену статтею ЦК України, а тому строк звернення до суду позивачем було дотримано. Щодо кредитної заборгованості . Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що 16.04.2016 року [PERSON] підписав Заяву № 200505736 (далі по тексту кредитний Договір), у розділі 2 якої передбачені наступні умови: сума кредиту 11 497,06 грн; строк кредиту з 16.04.2016 року по 16.04.2017 року; розмір процентної ставки 0,0001% річних; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 2,25% починаючи з 7 місяця дії договору. Разова комісія за видачу кредиту: 0,00 грн. Сукупна вартість Кредиту: 87,97% річних. У Заяві № 200505736 від 16.04.2016 року [PERSON] пропонував ПАТ «Банк Михайлівський» укласти з ним Кредитний договір (Оферта 1) на наступних умовах: 1.1. надати кредит в сумі, що зазначена в графі «Сума Кредиту» Розділу 2 ОП Заяви (далі - Кредит), та в день надання Кредиту утримати з суми Кредиту разову комісію за видачу кредиту в сумі 0,00грн та у випадку, якщо у Розділі 2 ОП Заяви в полі «Надання довідки про відсутність кредитної заборгованості за Кредитним договором» вказане значення «Так», утримати з суми Кредиту плату у розмірі 100 грн. за надання довідки про відсутність кредитної заборгованості за Кредитним договором, та після повного погашення боржником кредитної заборгованості в рамках даного Кредитного договору надіслати зазначену довідку на адресу, вказану позичальником під час усного звернення до Контакт-центру Банку; 1.2. відкрити рахунок (валюта рахунку - гривня), що буде використовуватись виключно в рамках Кредитного договору (далі - Рахунок), номер Рахунку зазначений в графі «Рахунок Клієнта» Розділу 2 ОП Заяви; 1.3. суму Кредиту, за виключенням утриманих комісій/плат, що зазначені в п. 1.1. даної Заяви, перерахувати на Рахунок; 1.5. в безготівковому порядку, за рахунок наданого Кредиту, списати з Рахунку та зарахувати на користь: Крім того, у Заяві № 200505736 від 16.04.2016 року [PERSON] просив на умовах, викладених в цій Заяві, в Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку (далі - «Умови по картках»), зазначених в Розділі 3 ОП Заяви, та в Тарифах по картках Банку (далі - «Тарифи по Картках») укласти з ним Договір про надання та використання платіжної картки (Оферта 2) , в рамках якого: - випустити на його ім`я платіжну картку, найменування якої вказане в графі «Тип картки» Розділу 3 ОП Заяви (далі - Картка), активація та використання якої буде здійснюватися відповідно до умов Договору про картку, що будуть діяти в Банку на момент її активації: - відкрити йому поточний рахунок (валюта рахунку - гривня), що буде використовуватись в рамках Договору про Картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням Картки (далі- Рахунок Картки) номер якого буде доведений до нього в порядку, визначеному Умовами по картках; - для здійснення операцій за Рахунком Картки, сума яких перевищує залишок грошових коштів на Рахунку Картки, встановити йому кредитний ліміт в межах п`ятдесяти тисяч гривень та здійснювати у відповідності до ст. 1069 Цивільного кодексу України кредитування Рахунку Картки, строк дії якого буде відповідати строку дії Договору про Картку, якщо інше не передбачено Умовами по картках. У розділі 3.1 Заяви [PERSON] вказав, що своїм підписом під даною Заявою розуміє, підтверджує та погоджуюся з тим, що: - прийняттям Банком його Оферти 1 будуть дії Банку по наданню йому Кредиту, відкриттю Рахунку та зарахуванню на нього Кредиту (його частини), здійснені протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати цієї Заяви (вказаної в кінці Заяви); - прийняттям Банком Оферта 2 будуть дії Банку по відкриттю йому Рахунку Картки, здійснені протягом 18 (вісімнадцять) місяців з дата цієї Заяви, за умови належного виконання нею взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором; - складовими і невід`ємними частинами: 1) Кредитного договору будуть: дана Заява, Умови і Графік платежів (що містить окрім іншого інформацію про дати і розміри чергових платежів), 2) Договору про Картку будуть: дана Заява, Умови по картках та Тарифи по Картках, з якими він ознайомлений, повністю згоден, зміст яких розуміє і положень яких зобов`язуюся неухильно дотримуватись, а також із тим, що Умови, розміщені Банком в місці, в якому було оформлено дану Заяву та/або в мережі Інтернет на сайті Банку та/або у відділеннях Банку; - з моменту укладення Договору про Картку він буде зобов`язаний в порядку та терміни, обумовлені Умовами по Картках, сплачувати Банку комісійні винагороди та інші платежі відповідно діючим в Банку Тарифам по Картках, а у випадку отримання кредиту в рамках Договору про Картку зобов`язується погасити такий кредит відповідно до Умов по картках, а також сплатити Банку проценти за користування таким кредитом та інші платежі, передбачені діючими в Банку Тарифами по Картках; - своїм підписом під Заявою підтверджує отримання ним на руки одного примірника Заяви, а також примірника Графіка платежів. Крім того, 14.04.2016 [PERSON] підписав: - Довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, в якій зазначено загальну інформацію про кредит ; - Графік платежів, у якому ПАТ «Банк Михайлівський» повідомляє, що відповідно до поданої відповідачем заяви (пропозиції) про укладення договору, банк уклав з останнім кредитний Договір № 200505736 від 16.04.2016 року та надав йому кредит у розмірі 11 497,06 грн та відкрив для нього рахунок № [NUMBER] (далі рахунок клієнта), для використання в рамках вказаного кредитного Договору 16 квітня 2016 року між [PERSON] та ТДВ «Страхова компанія «М- Лайф», від імені якого діяв повірений ПАТ «Банк Михайлівський» укладено Договір добровільного страхування життя держателів платіжних карток ПАТ «Банк Михайлівський» № NSК200505736. 16 квітня 2016 року між [PERSON] та ТДВ «Страхова компанія «М- Лайф», від імені якого діяв повірений ПАТ «Банк Михайлівський» укладено Договір добровільного страхування життя за пакетом програм страхування «Персональний медичний помічник» NS200505736. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору. З виписки по розрахункам вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та здійснював певні платежі за кредитним Договором № 200505736 від 16.04.2016 року, тобто своїми діями підтвердив згоду з умовами укладеного договору. Відповідно до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з Договором № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року ПАТ «Банк Михайлівський» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (п.1 Договору) ( ас.9-10). ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило ПАТ «Банк Михайлівський» за відступлення права вимоги за Договором № 7_БМ від 20.07.2020 року 5307308,39 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 25 від 09.07.2020 року . З Витягу Реєстру Боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року видно, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги за кредитним Договором № 200505736 від 16.04.2016 року до відповідача в сумі 30 621,84 грн, з яких: 10 517,06 грн заборгованість по тілу кредиту; 20 104,78 грн за відсотками. За наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним Договором № 200505736 від 16.04.2016 року становить 45 069,22 грн, з яких: 30 621,84 грн - основна сума боргу; 11 688,90 грн інфляційних витрат; 2 758,48 грн три проценти річних. Оскільки взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів у розмірі 10 517,06 грн заборгованість по тілу кредиту; 20 104,78 грн за відсотками позичальник не виконує, то вказану заборгованість слід стягнути. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат суду зазначає наступне: Окрім того, позивачем заявлено вимогу про відшкодування збитків за невчасне виконання умов договору: 11 688,90 грн інфляційних витрат; 2 758,48 грн три проценти річних. Вказані відшкодування нараховані позивачем відповідно до положень ст. 625 ЦК України. Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також цією нормою установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Крім того, за положеннями ст. 514 ЦК України набувач права вимоги за договором про відступлення права вимоги має права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у зв`язку чим нарахування ТОВ «Діджи Фінанс» 3% річних та інфляційних втрат є безпідставним. Отже, у цій частині позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,41 грн. Судом позов було задоволено на 67,94 % від заявлених позивачем 45 069,22 грн., тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 645,78 грн. (67,94 % від 2422,40 грн.) у повернення сплаченого судового збору. Стороною позивача було заявлено про стягнення з відповідача на його користь понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідачем надано: договір про надання правової допомоги № 26 від 15.02.2024 року, укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та Адвокатським Бюро «Анастасії Міньковської», додаткова угода до договору від 15 лютого 2924, додаток № 1 до договору № 26 від 15.02.2024 року, детальний опис робіт( наданих послуг) виконаних АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ», необхідних для надання правничої( правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати за надання професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 5 095,50 з розрахунку 7 500,00 грн.х 67,94 % =5095,50 грн.

Outcome: partial