Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

30 березня 2026 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін розглянуто справу №182/6388/25 (№ провадження 2/0182/4177/2026), та ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] було задоволено в повному обсязі: визнано виконавчий напис від 22.05.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №1181, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , грошових коштів у сумі 24 634,18 грн. (двадцять чотири тисячі шістсот тридцять чотири грн. 18 коп.) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з Акціонерного товариства «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ 19390819) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) кошти, набуті без достатньої правової підстави в розмірі 18 380,16 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят грн. 16 коп.) та судовий збір в розмірі 1 816,80 (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн. 80 коп.). Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно ч. 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу. Зважаючи на те, що дана справа розглядалась у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, суд дійшов висновку, що у даному випадку питання щодо ухвалення додаткового рішення має вирішуватися у тому ж порядку. Як вбачається з резолютивної частини рішення, судом не розглянуто вимогу позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 8.ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та адвокатом Усенком А.В. було укладено Договір про надання правничої допомоги від 06.08.2025 року (а.с.52-53). До Договору долучено ордер, адвокатське свідоцтво, Акт здачі-прийняття наданих послуг, згідно якого вартість послуг склала 12 040,00 грн. (а.с.14,15,53 зворот), а також платіжну інструкцію №К555-РСТА-96К2-52АЕ від 06.08.2025 року на суму 12 040,00 грн. (а.с.51). Однак, в поданій заяві стороною позивача заявлена вимога щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6 020 грн. 00 коп., а тому суд, у відповідності до вимог чинного законодавства, здійснює розгляд справи та ухвалює рішення в межах заявлених вимог. Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 року (справа № 554/2586/16-ц) констатує, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При цьому, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в цій частині, та вважає платіжну інструкцію №К555-РСТА-96К2-52АЕ від 06.08.2025 року на суму 12 040,00 грн. належним та допустимим доказом сплати коштів за надання правничої допомоги, враховуючи заяву [PERSON] (а.с.50). Крім того, в Акті здачі-прийняття наданих послуг від 06.08.2025 року зазначено саме про надання послуги зі складання заяви про забезпечення позову, а не подання заяви про забезпечення позову, а тому заперечення представника відповідача є необґрунтованими та безпідставними. Суд виснує, що склад та розмір витрат на правову допомогу є обґрунтованим та підтвердженим у розмірі 6 020,00 грн., відповідає критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, ціною позову, значенням справи для сторони, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню.

Outcome: approved