Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

АТ «СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, за якою просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за в сумі 58372,53 грн., з яких: 43 841,68 грн. - за кредитом, 10 738,34 грн. - по відсотках, 3792,51 - по комісії та судові витрати: 2422,40 сплаченого судового збору та 5182,24 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позов мотивує тим, що 02.11.2022 року [PERSON] через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг відповідно до Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». 02.11.2022 року підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500728759 Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту.Шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500728759 Банк прийняв пропозицію Відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № 500728759 від 02.11.2022 року. Позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Загальна заборгованість згідно з угодою № 500728759 від 02.11.2022 року становить 58 372,53 грн. (детальний розрахунок заборгованості додається), з яких: 43 841,68 грн. - за кредитом; 10 738,34 грн. - по відсотках; 3 792,51 грн. - по комісії. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 07.01.2026 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника АТ «СЕНС БАНК», позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не надала. Відповідно до вимог ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, до такого висновку суд дійшов виходячи з наступного. 02.11.2022 року між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500728759, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500728759, додатком № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг», паспортом споживчого кредиту, із наступними основними умовами:тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту - 44 550,74 грн; процентна ставка - 12,99% річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 108 місяців; опис послуги - надання споживчого кредиту - грошових коштів, що надаються Банком Позичальнику на споживчі цілі на строк та під процент визначений Угодою про надання споживчого кредиту, що укладається між Банком та Позичальником на підставі договору та відповідно до його вимог; дата повернення кредиту - 02.11.2031 року. Згідно з довідкою про ідентифікацію, клієнт [PERSON] , ІПН [NUMBER] , підписав Угоду № 500728759 про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», позичальником здійснено ОТП-паролю - аналогу ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (0299), який йому було надіслано 02.11.2022 на мобільний номер телефону [NUMBER] /а.с.16/. Факт переказу коштів відповідачу підтверджується копією виписки по особовим рахункам з 02.11.2022 по 29.07.2025 /а.с.18-29/. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, АТ «Альфа-Банк» змінило назву на АТ «Сенс Банк». АТ «Сенс Банк» направило [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 500728759, де зазначено, що станом на 24.03.2025 загальна сума заборгованості становить 58372,53 грн. /а.с.30/. Вимога залишилась без задоволення, у зв`язку з чим АТ «Сенс Банк» звернулось до суду. За змістом статтей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач зі свого боку не виконав умови угоди, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 58372,53 грн., з яких: 43847,68 грн. - за кредитом, 10738,34 грн. - по відсотках, 3792,51 - по комісії. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. /а.с.29/. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, позовні вимоги не спростував, суд вважає що позовні вимоги АТ «Сенс Банк» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів справи позивачем в особі представника було заявлено вимогу про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у сумі 5182,24 гривень. В обґрунтування вказаної заяви додано договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025 року. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 5182,24 суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» 28 січня 2025 року укладено Договір про надання послуг № 1006 з додатками. Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 5182,24 грн., тим самим задовольнивши дану вимогу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2422,40 грн., оскільки позов задоволений у повному обсязі.

Outcome: approved