Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в період з 01.05.2015 по 01.03.2025 ним надавалися послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Право власності вона набула на підставі договору дарування від 16.10.2003. За цією квартирою станом на 01.03.2025 обліковується заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в сумі 14649,93 грн., інфляційних втрат в сумі 2743,56 грн., 3% річних в сумі 884,71 грн., що загалом становить 18278,20 грн. Свої зобов`язанні по оплаті наданих послуг відповідач не виконує. Просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість та вирішити питання про розподіл судових витрат. 30.09.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідач з 05.12.2018 є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджуються інформаційною довідкою від 20.08.2025 №440159367. Будинок [ADDRESS] з 01.05.2015 знаходиться на утриманні та обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», який надавав житлово-комунальні послуги, зокрема, послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до розрахунку заборгованість по квартирі [ADDRESS] за період з 01.11.2019 до 01.03.2025 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить 14649,93 грн., інфляційні втрати в сумі 2743,56 грн., 3% річних в сумі 884,71 грн., що загалом становить 18278,20 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). У постанові Верховного суду від 18.05.2020 у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідачем не було надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, у тому числі відповідачі відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовилися від надання позивачем послуг, внаслідок чого виникла підстава для звільнення від їх оплати. Свої зобов`язання відповідач, як споживач послуг, належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості на зазначену суму. Суд відзначає, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу.Отже, відповідач як споживач вказаних послуг має обов`язок оплатити позивачу їх вартість. Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 2743,56 грн., 3% річних в сумі 884,71 грн., суд відзначає наступне. На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Оскільки відповідач несвоєчасно здійснювала платежі за надані послуги, то вона з урахуванням дати набуття права власності на квартиру та її частки у праві власності зобов`язана сплатити на користь позивача 3% річних, інфляційні втрати, оскільки допустила прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому для неї наступає цивільно-правова відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн..

Outcome: approved