Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

23.03.2026 року до суду через систему «Електронний суд» звернулася представник АТ «Таскомбанк» Матула В.Ю. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за заявами-договорами. В позові посилалися на те, що 12.06.2017 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено Заяву- Договір № 002/3502131-CK про надання кредиту та 25.11.2021 року укладено Заяву- Договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 106/12749035-CCN. Згідно умов Кредитних договорів, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком платежів погашення кредиту. Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитних договорах, що підтверджується Виписками, отже Кредитодавець свої обов`язки за Кредитними договорами виконав в повному обсязі. В подальшому Відповідач перестав виконувати умови Кредитних договорів в повній мірі, а саме перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Умови Кредитних договорів Позичальником лишаються невиконаними, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості. Станом на 30.09.2025 року заборгованість за Заявою-договором №002/3502131-CK від 12.06.2017 року становить 10156,68 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 5669,92 грн.; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) - 4486,76 грн.; заборгованість за Заявою-договором приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 106/12749035-CCN від 25.11.2021 року становить 52484,38 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 29668,65 грн.; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) - 22815,73 грн., що підтверджується Розрахунками заборгованості по кредитних договорах та Виписками. Позивачем надіслано Відповідачу Повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за процентами в стислі терміни, однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена. Прохали стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» кредитну заборгованість за кредитними договорами №002/3502131-CK від 12.06.2017 року та № 106/12749035-CCN від 25.11.2021 року в розмірі 62640,98грн.; стягнути понесені позивачем судові витрати; провести розгляд справи без участі представника. 24.02.2026 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в тексті позовної заяви прохали розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надала, відзив на позов не подала. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Тому суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 12.06.2017 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] укладено Заяву- Договір № 002/3502131-CK про надання кредиту та 25.11.2021 року укладено Заяву- Договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 106/12749035-CCN. Згідно умов Кредитних договорів, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком платежів погашення кредиту. Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитних договорах, що підтверджується Виписками, отже Кредитодавець свої обов`язки за Кредитними договорами виконав в повному обсязі. В подальшому Відповідач перестав виконувати умови Кредитних договорів в повній мірі, а саме перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Умови Кредитних договорів Позичальником лишаються невиконаними, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості. Станом на 30.09.2025 року заборгованість за Заявою-договором №002/3502131-CK від 12.06.2017 року становить 10156,68 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 5669,92 грн.; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) - 4486,76 грн.; заборгованість за Заявою-договором приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 106/12749035-CCN від 25.11.2021 року становить 52484,38 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 29668,65 грн.; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) - 22815,73 грн., що підтверджується Розрахунками заборгованості по кредитних договорах та Виписками. Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного. В ст.15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1, ч.2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Як встановлено судом, Відповідач, підписавши 12.06.2017 року Заяву- Договір № 002/3502131-CK про надання кредиту та 25.11.2021 року Заяву- Договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 106/12749035-CCN, отримала кредити на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитами, що підтверджується копіями зазначених Заяв-договорів. До позову також долучено Виписки по особових рахунках відповідача за період з 12.06.2017 року по 30.09.2025 року та за період з 25.11.2021 року по 30.09.2025 року, які є доказами у справі, оскільки мають статус первинного документа, згідно Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5. Згідно Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 року відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідно правового висновку, наведеному у Постанові Верховного Суду від 30.10.2019 року (справа № 355/558/18) виписка про рух коштів по рахунку свідчить про фактичне отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за тілом кредиту. Згідно правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Із наданих позивачем доказів, зокрема виписок за карткою відповідача, видно, що остання користувалася кредитними коштами, а також здійснювала повернення кредитних коштів позивачу, що свідчить про те, що відповідач отримувала кредитні кошти та користувалася ними з частковим поверненням. Згідно Виписок по особовому рахунку відповідача остання здійснювала операції з розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів та/або здійснення безготівкового переказу, тим самим погодила встановлений кредитний ліміт. Доказів відмови від одержання кредиту шляхом не допущення здійснення операцій за рахунком за рахунок кредиту та/або ініціювання скасування ліміту кредитування рахунку шляхом направлення відповідного повідомлення узгодженими каналами зв`язку відповідачем не надано. За таких обставин суд, дійшов висновку про наявність укладених між сторонами кредитних договорів від 12.06.2017 року та від 25.11.2021 року та обов`язку відповідача повернути кошти, які фактично отримані нею та використані, та відсотків за користування кредитними коштами, оскільки відповідач порушила зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, так як сплачувала його несвоєчасно і не в повному обсязі, тому суд погоджується з позовними вимогами позивача стосовно наявності у відповідача заборгованості за вказаними кредитними договорами, що станом на 30.09.2025 року становить 62640,98 грн. Таким чином, позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами. Відповідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому судовий збір у сумі 2662,40 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved