Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сімейне життя з відповідачкою не складалось з самого початку. Як чоловік і дружина після укладення шлюбу вони прожили близько року, і з того часу проживають окремо. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причин несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного. Сімейні стосунки між ними стали стрімко погіршуватись одразу, що, в кінцевому результаті, призвело до постійних сварок, конфліктів та, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Ні позивач, не відповідачка протягом останнього року не виявляли бажання налагодити та зміцнити сімейні стосунки, і, навіть, прості людські відносини на тлі цього між ними стали лише погіршуватись, що, в кінцевому результаті, призвело не лише до систематичних конфліктів, а до цілковитого небажання спілкуватися загалом. Ситуація, яка склалась, негативно позначається як на його та відповідача психологічному стані, так і на стані здоров`я. Більше того, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, і на даний час з відповідачкою є чужими один одному людьми. Процесуальні дії у справі, позиції учасників Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 02.03.2026 розгляд справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими документами направлялась на адресу реєстрації відповідача та отримана адресатом 13.03.2026. Згідно заяви позивача від 07.01.2026, він позов підтримує та просить слухати справу за його відсутності. Строку для примирення просить не надавати. Згідно заяви відповідача від 07.01.2026, вона позов визнає у повному обсязі та просить слухати справу за її відсутності. Строку для примирення просить не надавати. Фактичні обставини справи, встановлені судом 28 квітня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №833. [INFO] у сторін народилась дочка - [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено ч.1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вказані положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд враховує, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Однак сторони не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Підстав для надання строку на примирення немає. Приймаючи до уваги причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, суд вважає позов обґрунтованим, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення. Отже, слід розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат у справі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1 331,50 грн. (підлягало сплаті 1 331,2 грн.). У зв`язку з зазначеним, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 665,6 грн. судового збору, а решту стягнути з відповідача на користь позивача, тобто 665,6 судового збору. Суд також звертає увагу на те, що позивач у позовній заяві просить судові витрати не стягувати з відповідача. На це суд зауважує, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою та не залежить від думки позивача, а покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Натомість питання отримання виконавчого листа щодо примусового стягнення судового збору є суб`єктивним правом позивача, оскільки виконавчий лист видається судом саме за його заявою. Таким чином, вирішити питання щодо розподілу судових витрат суд має згідно вимоги законодавства. Проте подальша реалізація такого стягнення залежить тільки від волевиявлення позивача.

Outcome: approved