Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

02.02.2026 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» звернулося в системі «Електронний суд» до Окнянського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором №101511676 від 22.09.2023 року в розмірі 11880 грн. 10.02.2026 року отримано відповідь щодо реєстрації місця проживання відповідача. Ухвалою від 10.02.2026 року відкрито провадження по даній справі та витребувано додаткові докази. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що 22.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 101511676, згідно з умовами якого відповідач отримала 3000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 28.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №105-МЛ від 28.02.2024 р. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 101511676 від 22.09.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 11880 грн., відповідно до Виписки з особового рахунка з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 3000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків становить - 8310 грн., прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить - 570 грн. У порядку досудового врегулювання спору позивач надіслав відповідачу письмову претензію про необхідність погашення кредитної заборгованості за № 23403354/3765 від 29.12.2025 року, що була проігнорована. Відповідач у порушення умов договору та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, не надала своєчасно ні позивачу, ані первісному кредитору, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача, повідомлений належним чином, до суду не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, на задоволені позову наполягав /а.с.5/. Відповідач повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про поважність причини неявки суд не сповістила, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, відзив не подала /а.с.19/. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, 22.09.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний до № 101511676, згідно з умовами якого відповідач отримала 3000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Згідно п. 1.3.-1.5. Кредитного договору, кредит надається загальним строком на 120 днів з 22.09.2023р. і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 22.10.2023 p. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 20.01.2024 р. (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 22.10.2023 р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 20.01.2024 р. (останнього дня строку кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 10470,00 гривень. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати Позичальника за кредитом. Комісія за надання кредиту: 570,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 8100,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Згідно п. 7.1. Кредитного договору № 101511676 від 22.09.2023 року, Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується Платіжним дорученням на користь Відповідача від ТОВ «Мілоан». Підтвердженням укладання договору також є Анкета-заява на кредит № 101511676 позичальника від 22.09.2023 року, що була добровільно заповнена Відповідачем. Відповідно до ч. 1, 2 ст.205 ЦК України - Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п. 6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. До моменту підписання Кредитного договору Позичальнику надається: можливість вивчити умови такого Договору, включаючи усі його суттєві умови (у т.ч. які встановлюють детальний розрахунок сукупної вартості Кредиту), вивчити ці Правила, а також час та можливість прийняти зважене рішення щодо укладення Договору кредиту. Договір укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, в результаті чого, відповідно до положень п.п.1,5,7 ч.11 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог п.6 ч.11 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір про видачу Кредиту в електронній формі, та його підписання Сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі згідно ст.5 Закону України «Про електронну комерцію». Слід також звернути увагу, що на виконання ухвали суду від 10.02.2026 року АТ Універсал Банк надав інформацію, згідно якої на ім"я [PERSON] емітована картка [NUMBER] , на яку у період 22.09.2023 року по 27.09.2023 року надійшов платіж у сумі 3000 грн. (а.п.21-22). 28.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №105-МЛ від 28.02.2024 р. (Копія додається). до чинного Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 101511676 від 22.09.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 101511676 від 22.09.2023 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №105-МЛ від 28.02.2024 р. та становить 11880 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 3000 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків - 8310 грн. та прострочена заборгованість за комісією - 570 грн. У порядку досудового врегулювання спору позивач надіслав відповідачу письмову претензію про необхідність погашення кредитної заборгованості за № 23403354 від 29.12.2025 року, що була проігнорована. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч.1 ст.1048 позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Крім того, за правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Так, матеріалами справи підтверджується, що 22.09.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит № 101511676, що підписаний в електронній формі відповідачем, за умовами якого ТОВ "Мілоан" надав відповідачу кредит у розмірі 3 000,00 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Договір позики є дійсними, у судовому порядку не оскаржувався. Розрахунок заборгованості проведений первісними кредиторами до відступлення прав вимог відповідачем не спростований. Крім того, відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. Підстав відступити від такого правового висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах під час розгляду цієї справи колегією суддів не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що позичальником заборгованість ні новому, ні попереднім кредиторам по кредитному договору не сплачувалась, внаслідок чого утворилася заборгованість у заявленій до стягнення сумі. Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним договором і той факт, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачені в договорі строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість. Задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved