Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

До суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3457000 від 23.06.2021 у загальному розмірі 78340 грн, яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 10 000 грн, заборгованості за відсотками у сумі 67 640 грн, заборгованості за комісіями у розмірі 700 грн; заборгованість за кредитним договором № 4359081 від 23.06.2021 у загальному розмірі 65 970,95 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 20 000 грн, заборгованості за відсотками у сумі 45 600 грн, інфляційні збитки у сумі 320 грн та нараховані три відсотки річних у сумі 50,95 грн; а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказує, що 23.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 3457000, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000 грн зі сплатою процентів у розмірі 0,88 % в день, стандартна процентна ставка становить 5 % в день. Договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 16.12.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали між собою договір факторингу № 16/12-2021-43, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги, зокрема за договором № 3457000 від 23.06.2021. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали між собою договір факторингу № 10-01/2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги, зокрема до відповідача за договором № 3457000 від 23.06.2021. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором № 3457000 від 23.06.2021, внаслідок чого у останнього наявна заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 78 340 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 10 000, заборгованості за нарахованими процентами у сумі 67 640 грн, заборгованості за комісіями у сумі 700 грн. Також представник позивача зазначає, що 23.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 4359081, відповідно до умов якогокредитодавець надав відповідачу кредит у сумі 20 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,90 % в день. Договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 24.01.2022 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали між собою договір факторингу № 24-01/2022, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги, зокрема за договором № 4359081 від 23.06.2021. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали між собою договір факторингу № 10-01/2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги, зокрема до відповідача за договором № 4359081 від 23.06.2021. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором № 4359081 від 23.06.2021, внаслідок чого у останнього наявна заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 65 970,95 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 20 000, заборгованості за нарахованими процентами у сумі 45 600 грн, інфляційних збитків у сумі 320 грн, трьох відсотків річних у сумі 50,95 грн. Окрім того представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. Ухвалою суду від 02.12.2025 провадження у цій справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Позивач не надавав суду клопотань про розгляд справи в загальному порядку або в спрощеному порядку з викликом сторін, в позові зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлені відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідач відзиву не подав. Оскільки відповідачем у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин відповідно до ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору, відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином, відзиву не подав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 23.06.2021 між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець, товариство) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про споживчий кредит № 3457000 (індивідуальна частина) (далі кредитний договір), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. (п. 1.1. договору). Відповідно до п. п. 1.2.-1.4. кредитного договору сума кредиту становить 10 000 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 23.06.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 23.07.2021. Згідно з п. 1.5. кредитного договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) становлять 3340 грн в грошовому виразі та 3,232.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом становить 13 340 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Відповідно до п. п. 1.5.1.-1.7. кредитного договору комісія за надання кредиту: 700 грн, яка нараховується за ставкою 7 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 2640 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені пунктами 2.2., 2.3. цього договору. Пунктом 2.1. кредитного договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.2. встановлено порядок плати за кредитом. Позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. п. 1.5.1.-1.5.2. договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3. договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6. договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3. договору (п. 2.2.1. кредитного договору). Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору (п. 2.2.2. кредитного договору). Проценти нараховуються за стандартного (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитувания, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій тощо визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка с нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою, згідно з п. 1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не с підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим, ніж заборгованість з оплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6 та процентного ставкою, визначеною п. 1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника. Пунктом 2.3. кредитного договору встановлено порядок та умови пролонгації строку кредитування. Відповідно до п. п. 2.4.1., 2.4.2. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця, встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п. 1.4. договору або у дату завершення періоду пролонгації. Пунктами 6.1., 6.5. кредитного договору встановлено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема через сайт товариства та\\\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. У додатку № 1 до кредитного договору відображено графік платежів за договором про споживчий кредит № 3457000 від 23.06.2021, а саме: розмір кредиту 10 000 грн, дата видачі кредиту 23.06.2021 грн, проценти за користування кредитом 2640 грн, комісія за надання кредиту 700 грн. Також додаток містить застереження про те, що наведені в графіку розрахунки здійснені виходячи із припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним, та що кредитодавець і позичальник здійснить повне погашення заборгованості в дату платежу. Додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 3457000 від 23.06.2021 є паспорт споживчого кредиту № 3457000, в якому міститься інформація про основні умови кредитування. Така інформація аналогічна умовам договору споживчого кредиту № 3457000 від 23.06.2021. Вказаний кредитний договір та додатки до нього підписано позичальником електронним підписом шляхом накладення одноразового ідентифікатора J52692. Крім того, судом встановлено, що 23.06.2021 шляхом накладення електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора М216809 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, в якому викладено інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до умов вказаного паспорту споживчого кредиту: кредитодавець ТОВ «Авентус Україна»; тип кредиту кредит; сума/ліміт кредиту становить 20 000 грн; строк кредитування 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації; мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби; спосіб та строк надання кредиту шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем не пізніше трьох календарних днів від дати підписання договору; стандартна процентна ставка (застосовується протягом строку кредиту, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки в період пролонгації та автопролонгації) становить 693,50 % річних (1,90 % в день); знижена процентна ставка (застосовується протягом початкового строку кредиту, а у випадку пролонгації до дати пролонгації, якщо споживачем виконання умови для отримання знижки на стандартну процентну ставку, зокрема протягом строку кредиту (+3 дні) здійснено повне погашення заборгованості або пролонгацію строку кредиту) становить 346,75 % річних (0,95 % в день); тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою становлять 11 400 грн; загальні витрати за кредитом за зниженою процентною ставкою становлять 5700 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 31 400 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за зниженою ставкою за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 25 700 грн; реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою: 24 079,41 % річних; реальна річна процентна ставка за зниженою ставкою становить 2013,43 %; дата надання інформації: 23.06.2021; інформація зберігає чинність та є актуальною до 23.06.2021. 23.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» (товариство) та [PERSON] (споживач) укладено договір № 4359081 про надання споживчого кредиту (далі договір № 4359081), відповідно до умов якого на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. (п. 1.2. договору № 4359081). Відповідно до п. п. 1.3., 1.4. договору № 4359081 сума кредиту (загальний розмір) становить 20 000 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредиту становить 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених у розділі 4 цього договору. Згідно з п. п. 1.5.-1.5.2. договору № 4359081 тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. п. 4.2. договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3. договору (п. 1.5.1. договору № 4359081). Знижена процентна ставка становить 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4. договору, або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше, ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п. п. 1.6.-1.8.2. договору № 4359081 мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить: за стандартною ставкою 24 079,41 % річних; за зниженою ставкою 2013,43 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить: за стандартною ставкою 31 400 грн; за зниженою ставкою 25 700 грн. Пунктом 2.1. договору № 4359081 передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Згідно з п. 3.1. договору № 4359081 нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Відповідно до п. 4.1. договору № 4359081 строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість у порядку, визначеному пп. 4.2. (пп. 4.2.1.-4.2.4. № 4359081) договору; або в порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов, визначених в п. 4.3. (пп. 4.3.1.-4.3.2. № 4359081) договору. Пунктом 4.2.2. договору № 4359081 встановлено, що пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач, здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом. Згідно з п. п. 4.3.1., 4.3.2. договору № 4359081 сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше, ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2.-4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в пп. 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача у порядку, передбаченому п. 4.2. договору. Відповідно до п. 6.1. договору № 4359081 сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.п. 6.1.1. договору. Якщо відбулося продовження строку користування кредитом за ініціативою споживача, повернення кредиту та сплата процентів, що нараховуються в період пролонгації, здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту, та відображається споживачу в особистому кабінеті, крім випадку, визначеному в пп. 6.1.1. договору. Якщо відбулося продовження строку користування кредитом в порядку автопролонгації, повернення кредиту здійснюється не пізніше дня, що є новою датою кредиту, та відображається споживачу в особистому кабінеті, а сплата процентів, що нараховуються за день автопролонгації, здійснюється в день такої автопролонгації, крім випадку, який визначений в пп. 6.1.1. договору. Пунктом 10.2. договору № 4359081 встановлено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. У додатку № 1 до договору № 4359081 «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» відображено дату видачі кредиту 23.06.2021; дату платежу 23.07.2021; кількість днів у розрахунковому періоді 30 днів; сума кредиту за договором 20 000 грн; проценти за користування кредитом 5 700 грн; реальна річна процентна ставка 2013,43 %; загальна вартість кредиту 25 700 грн. Також у вказаному додатку міститься застереження, що якщо споживачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені в графіку платежів, будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, в зв`язку із чим будуть мати наступні значення: сума платежу за розрахунковий період становитиме 31 400 грн; проценти за користування кредитом становитимуть 11 400 грн; реальна річна процентна ставка становитиме 24 079,41 % річних; загальна вартість кредиту становитиме 31 400 грн. Вказаний кредитний договір, а також додаток до нього підписані [PERSON] електронним підписом шляхом накладення одноразового ідентифікатору М216809, Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 627 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з п. 6 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кредитний договір № 3457000 від 23.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено в електронному вигляді, із застосуванням відповідачем електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора J52692, який відповідач використав для підписання договору та додатків до нього. Вказане також підтверджується довідкою про ідентифікацію, виданою генеральним директором ТОВ «Мілоан». Кредитний договір № 4359081 від 23.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено в електронному вигляді, із застосуванням відповідачем електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора М216809, який відповідач використав для підписання договору та додатків до нього. Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитні договори не були б укладені сторонами, а тому, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Згідно з копією довідки від 14.07.2024 № б/н, виданої директором ТОВ «Фінансова Компанія «Елаєнс», на підставі договору № 40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного між ТОВ «ФК «Елаєнс» та ТОВ «Мілоан» 23.06.2021 успішно здійснено платіжну операцію, а саме: номер операції 238c1c9b-8ad0-42d6-bbf6-effcadc66da2_637600570309363198, призначення платежу кошти згідно з договором 3457000, сума платежу 10 000 грн, номер картки [NUMBER] . З огляду на вказане суд доходить висновку, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] дійсно було укладено кредитний договір, в якому узгоджено усі обов`язкові умови, а також підтверджено факт перерахування первісним кредитором на рахунок відповідача грошових коштів в узгодженому розмірі на рахунок відповідача, відповідно до умов договору. Відповідно до копії листа Генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 03.09.2025 № 7-15045 ТОВ «ФК «Контрактовий дім» повідомило ТОВ «Авентус Україна», зокрема про успішність платіжної операції за транзакцією від 23.06.2021 № 958836848, переказ грошових коштів на суму 20 000 грн на картковий рахунок № [NUMBER] . Враховуючи викладене суд доходить висновку, що між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] дійсно було укладено кредитний договір, в якому узгоджено усі обов`язкові умови, а також підтверджено факт перерахування первісним кредитором на рахунок відповідача грошових коштів в узгодженому розмірі на рахунок відповідача, відповідно до умов договору. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 3457000 від 23.06.2021, складеним генеральним директором ТОВ «Мілоан», у [PERSON] станом на 21.09.2021 наявна заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 43 340 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн, заборгованості за процентами у сумі 32 640 грн, заборгованості по комісії у сумі 700 грн. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 16.12.2021 ТОВ «Мілоан» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) уклали між собою договір факторингу № 16/12-2021-43 (далі договір факторингу № 16/12-2021-43), відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 43 427 967,63 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом та боржниками (п. 2.1. договору факторингу № 16/12-2021-43). Відповідно до п. 6.1.4. договору факторингу № 16/12-2021-43 право вимоги переходить до фактора після здійснення повного фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Пунктом 7.1. договору факторингу № 16/12-2021-43 встановлено, що розмір фінансування за реєстром боржників становить 1 563 897,11 грн. Згідно з п. 14.1. договору факторингу № 16/12-2021-43 договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до повного виконання зобов`язань. Відповідно до копії платіжного доручення № 313550010 від 20.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Мілоан» грошові кошти у сумі 1 563 897,11 грн, призначення платежу оплата лоту згідно з договором факторингу № 16/12-2021-43 від 16.12.2021, без ПДВ. Згідно з копією акту приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 16/12-2021-43 від 16.12.2021 ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло реєстр боржників кількістю 1880, після чого від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт Капітал» переходять права вимоги заборгованості від боржників. Як вбачається з копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 16/12-2021-43 від 16.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги, зокрема до [PERSON] за договором № 3457000 від 23.06.2021. Сума заборгованості [PERSON] за вказаним договором на момент переходу права вимоги становить 43 340 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн, заборгованості за відсотками у сумі 32 640 грн, заборгованості за комісіями у сумі 700 грн. 24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 24-01/2022 (далі договір факторингу № 24-01/2022), відповідно до умов якого за цим договором клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 43 020 921,51 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (п. 2.1. договору факторингу № 16/12-2021-43). Згідно з п. 6.1.4. договору факторингу № 16/12-2021-43 право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування за моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Відповідно до п. 7.1. договору факторингу № 16/12-2021-43 сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників становить 1 164 954,68 грн. Пунктом 14.1. договору факторингу № 16/12-2021-43 встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до повного виконання зобов`язань. Відповідно до копії платіжного доручення № 323110003 від 24.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Авентус Україна» грошові кошти у сумі 1 164 954,68 грн, призначення платежу оплата лоту згідно з договором факторингу № 24-01-2022 від 24.01.2022, без ПДВ. Згідно з копією акту приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 24-01/2022 від 24.01.2022 ТОВ «Авентус Україна» передало, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло реєстр боржників кількістю 1333, після чого від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Вердикт Капітал» переходять права вимоги заборгованості від боржників. Як вбачається з копії витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24-01/2022 від 24.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги, зокрема до [PERSON] за договором № 4359081 від 23.06.2021. Сума заборгованості [PERSON] за вказаним договором на момент переходу права вимоги становить 65 600 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 000 грн, заборгованості за відсотками у сумі 45 600 грн. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 (далі договір про відступлення прав вимоги), відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включно права вимоги до правонаступників боржників, їх спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (п. 1.1. договору про відступлення прав вимоги). Відповідно до п. п. 5.2., 5.4. договору про відступлення прав вимоги права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді. З моменту відступлення первісним кредитором новому кредитору прав вимоги новий кредитор є таким, що замінив первісного кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення прав вимоги та мають відношення до прав вимоги. Пунктами 7.1., 7.2. договору про відступлення прав вимоги передбачено, що за відступлення прав вимоги за договорами позики новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 5 312 491,59 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором кредитору в будь-який передбачений законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок кредитора або зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Згідно з копією додатку № 4 до договору про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 № 10-01/2023 «Акт прийому передачі реєстру боржників» від 10.01.2023, підписаного представниками ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 207 307. Відповідно до копії витягу з додатку № 3 до договору відступлення прав вимоги від 10.01.2023 реєстру боржників, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги, до [PERSON] за договорами № 3457000 від 23.06.2021 та № 4359081 від 23.06.2021. Розмір заборгованості [PERSON] за договором № 3457000 від 23.06.2021 на момент переходу права вимоги становить 78 340 грн та складається з: суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн, заборгованості за відсотками у сумі 67 640 грн, комісії у сумі 700 грн. Розмір заборгованості [PERSON] за договором № 4359081 від 23.06.2021 на момент переходу права вимоги становить 65970,95 грн та складається з: суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 000 грн, заборгованості за відсотками у сумі 45 600 грн, інфляційних збитків та трьох відсотків річних у сумі 370,95 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 4359081 від 23.06.2021, складеним генеральним директором ТОВ «Вердикт Капітал» у [PERSON] станом на 10.01.2023 наявна заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 65 970,95 грн, яка складається із: суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 000 грн, заборгованості за відсотками у сумі 45 600 грн, інфляційних збитків у сумі 320 грн та трьох відсотків річних у сумі 50,95 грн. Відповідно до розрахунку за кредитним договором № 3457000 від 23.06.2021, складеним генеральним директором ТОВ «Вердикт Капітал» у [PERSON] станом на 10.01.2023 наявна заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 78 340 грн, яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн, заборгованості за відсотками у сумі 67 640 грн, комісії у сумі 700 грн. Враховуючи викладене суд доходить висновку, що представником позивача доведено факт переходу права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4359081 від 23.06.2021 від первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна», а також за кредитним договором № 3457000 від 23.06.2021 від первісного кредитора ТОВ «Мілоан» до позивача ТОВ «Коллект Центр». Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Щодо позовних вимог позивача до відповідача в частині вимоги стягнення заборгованості за договором № 3457000 від 23.06.2021 суд зазначає таке. Відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 04.11.2025 має заборгованість за договором № 3457000 від 23.06.2021 у загальному розмірі 78 340 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 67 640 грн., заборгованості за комісіями у сумі 700 грн. Як вже було встановлено судом, згідно з умовами кредитного договору № 3457000 від 23.06.2021 кредит надається строком на 30 днів, тобто з урахуванням дати укладення договору та видачі кредитних коштів, строк кредитування мав сплинути 23.07.2021. Також умовами вказаного договору передбачено можливість пролонгації та автопролонгації строку кредитування. Так, відповідно до п. 2.3.1.2. кредитного договору № 3457000 від 23.06.2021 позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахування всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом період, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. договору. Отже, у випадку, якщо [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3457000 не була погашена у повному обсязі станом на 23.07.2021, тобто в останній день строку дії договору, то строк дії такого договору, з урахуванням п. 2.3.1.2 договору, продовжується у порядку автопролонгації ще на 60 днів, тобто до 21.09.2021 включно. Відомості про продовження строку дії кредитного договору після закінчення строку кредиту, з урахуванням автопролонгації, позивачем суду не надані та в матеріалах справи відсутні, з огляду на що датою закінчення строку кредитування за договором № 3457000 від 23.06.2021 є дата: 21.09.2021. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 3457000, здійсненим первісним кредитором ТОВ «Мілоан», [PERSON] станом на 21.09.2021 нараховано заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 43 340 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн, заборгованості за процентами у сумі 32 640 грн, заборгованості по комісії у сумі 700 грн. При цьому у період з 24.06.2021 по 23.07.2021 [PERSON] нараховано заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами у загальній сумі 2640 грн, тобто по 88 грн в день (за зниженою процентною ставкою 0,88 %); у період з 24.07.2021 по 21.09.2021 [PERSON] нараховано заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами у загальній сумі 30 000 грн, тобто по 500 грн в день (за стандартною процентною ставкою 5 %). Вказані нарахування заборгованості здійснено з дотриманням умов кредитного договору та сумніву в їх правильності в суду не викликають. Водночас, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 3457000, здійсненого генеральним директором ТОВ «Вердикт Капітал», [PERSON] додатково у період з 16.12.2021 по 23.02.2022 нараховано заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами у загальній сумі 35 000 грн, тобто по 500 грн на день. З урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи нарахування ТОВ «Вердикт Капітал» [PERSON] заборгованості за відсотками за користування кредитним коштами за договором № 3457000 від 23.06.2021 здійснено після закінчення строку дії кредитного договору. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, що узгоджується з позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України. Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Отже, після спливу визначеного договором строку кредитування за договором № 3457000 від 23.06.2021 з урахуванням автопролонгації, а саме: 21.09.2021, позивач, як і попередні кредитори, не мав права нараховувати проценти за користування кредитними коштами. Станом на 21.09.2021 [PERSON] нараховано заборгованість за процентами за користування кредитними коштами у сумі 32 640 грн. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Коллект Центр» щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 3457000 від 23.06.2021 підлягають частковому задоволенню, а саме: у загальному розмірі 43 340 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн, заборгованість за процентами у сумі 32 640 грн, заборгованість по комісії у сумі 700 грн. Щодо позовних вимог позивача до відповідача в частині вимоги стягнення заборгованості за договором № 4359081 від 23.06.2021 суд зазначає таке. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 4359081 від 23.06.2021, наданою представником позивача, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 65 970,95 грн та складається з: основної заборгованості у розмірі 20 000 грн, заборгованості за процентами в сумі 45 600 грн, інфляційних збитків у сумі 320 грн, трьох відсотків річних у сумі 50,95 грн. Як вже було встановлено судом, відповідно до умов кредитного договору № 4359081 від 23.06.2021 кредит надається строком на 30 днів, тобто з урахуванням дати укладення договору та видачі кредитних коштів, строк кредитування мав сплинути 23.07.2021. Також умовами договору передбачено можливість пролонгації та автопролонгації строку кредитування. Станом на 23.07.2021 відповідачем не було вчинено дій, спрямованих на пролонгацію строку кредитування, передбачених п. 4.2.1.-4.2.4. договору, водночас, відповідно до матеріалів справи відсутні відомості про сплату відповідачем станом на 23.07.2021 суми заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками за користування кредитними коштами. Згідно з п.п. 4.3.1., п. 4.3.2. договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше, ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2.-4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в пп. 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача у порядку, передбаченому п. 4.2. договору. Отже, з урахуванням того, що відповідачем станом на 23.07.2021 заборгованість за кредитним договором не була погашена, строк дії договору, з урахуванням п. п. 4.3.1., 4.3.2. договору, було продовжено у порядку автопролонгації, ще на 90 днів, тобто до 21.10.2021. Відомості про продовження строку дії кредитного договору після закінчення строку кредиту, з урахуванням автопролонгації позивачем суду не надані та в матеріалах справи відсутні, з огляду на що кінцевим строком кредитування за кредитним договором № 4359081 від 23.06.2021 є дата: 21.10.2021. Згідно з карткою обліку договору (розрахунку заборгованості), складеною первісним кредитором, заборгованість за відсотками за користування кредитним коштами нараховувалася до 21.10.2021 включно, тобто в межах строку дії кредитного договору. При цьому нарахування відсотків відбувалося в узгодженому сторонами розмірі. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» власних нарахувань заборгованості за процентами [PERSON] за вказаним кредитним договором не здійснювали. ТОВ «Вердикт Капітал» нарахувало [PERSON] інфляційні втрати у сумі у сумі 320 грн та три відсотків річних у сумі 50,95 грн, станом на 22.02.2022. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору № 4359081 від 23.06.2021, а тому, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 4359081 від 23.06.2021 слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 4359081 від 23.06.2021 у загальному розмірі 65 970,95 грн з яких: сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 000 грн, заборгованість за відсотками у сумі 45 600 грн, інфляційні збитки у сумі 320 грн та три відсотки річних у сумі 50,95 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору, які підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (75,75 %), що становить 1837,97 грн. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи суд також враховує практику Верховного Суду, а саме те, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатись у ці правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Коллект Центр» (клієнт) в особі директора [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (адвокатське об`єднання) укладено договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 (далі договір про надання правової допомоги), згідно з умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1. договору про надання правової допомоги). Відповідно до п. 2.1. договору про надання правової допомоги адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги. Пунктами 4.1., 4.3. договору про надання правової допомоги вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору. Факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги. Згідно з п. 7.1. договору про надання правової допомоги цей договір набирає чинності з моменту його підписання та є безстроковим у своїй дії. Розділом 4 договору врегульовано питання в частині сум та строків виплати винагороди адвокату за надання останнім правничої допомоги клієнтові. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду копію прайс-листа адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», копію заявки на надання юридичної допомоги № 902 від 01.10.2025, копію витягу з акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025, відповідно до яких адвокатом адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано ТОВ «Коллект Центр» правові послуги щодо примусового стягнення заборгованості з [PERSON] за договорами № 4359081, № 457000 загальною вартістю 25 000 грн, а саме: надання усної консультації вартістю 4000 грн; підготовка пропозицій вартістю 6000 грн; складання позовних заяв про стягнення боргу для подачі до суду вартістю 15 000 грн. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21, постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 червня 2024 року у справі № 638/6000/22, від 05 липня 2023 року у справі № 759/24141/19. Водночас при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання щодо оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22, від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23. Беручи до уваги рівень складності цієї справи, яка є типовою у своїй категорії, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин цієї справи, ціни позову, часткового задоволення позовних вимог, суд доходить висновку, що заявлені представником позивача вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу підлягають зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 10 000 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial