Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду позовом, в якому просить встановити юридичний факт про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з 2013 року вони із [PERSON] проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . У зв`язку з тим, що вона з батьком дитини не перебувала в зареєстрованому шлюбі відомості про батька дитини у актовий запис про народження були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] завжди визнавав себе батьком дитини, піклувався про неї, повністю забезпечував продуктами харчування, одягом, взуттям, іграшками, вони проживали разом однією сім`єю, проте у зв`язку зі смертю (загибеллю), яка настала [INFO] , не встиг зареєструвати своє батьківство в органах РАЦС. А тому з метою збереження родинного зв`язку між малолітньою [PERSON] та її померлим батьком, а також реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю батька відповідно до Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про соціальний статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також отримання пільг, визначених для членів сім`ї загиблого військовослужбовця, [PERSON] просить встановити факт батьківства [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Дудка О.В. не прибули, представник позивачки до суду надіслала заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, до суду надіслав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнає. Представник відповідача Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не прибув, до суду надано клопотання про слухання справи без представника відповідача, проти позову заперечень немає. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у позивачки [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.03.2015 року (а.с. 13). В актовому записі про її народження № 3, складеному Виконавчим комітетом Клюківської сільської ради Тетіївського району Київської області 03.03.2015року, батьками дитини зазначено: батько [PERSON] , громадянин України, мати [PERSON] , громадянка України. Відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України № 00015232338 від 03.04.2015 року а.с. 14). Заявляючи вимоги про визнання батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] посилається на те, що [PERSON] за життя визнавав себе батьком дитини, піклувався про неї, повністю забезпечував продуктами харчування, одягом, взуттям, іграшками, з 2013 року вони проживали разом однією сім`єю, що підтверджує своїми поясненнями, викладеними в позовній заяві та спільними фотокартками (а.с. 28, 29). [INFO] [PERSON] помер - загинув в результаті вогнепальних поранень голови та грудної клітки під час дії воєнного стану (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2022 року а.с. 17, копія довідки про причину смерті № 1293 від 20.04.2022 року а.с. 18, копія повідомлення командира військової частини [NUMBER] про смерть № 1457 від 19.04.2022 року а.с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 даної постанови роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України позовні вимоги [PERSON] визнали повністю, виклавши це у своїх письмових заявах, при цьому суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності таких обставин або добровільності їх визнання. Разом з тим, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи (постанова Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі № 373/2257/18, провадження № 61-15136св20). ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі "KALACHEVA v. RUSSIA", заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 24.06.2025 року у справі було призначено посмертну судово-медичну молекулярно-генетичну експертизудля вирішення того, чи є [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, який помер [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Хмелівка Тетіївського району Київської області. Згідно висновку експерта ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Гребенникової Г.О. № 40-МГ від 06.02.2026 року, вірогідність того, що померлий [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999% (а.с. 108-112). Таким чином, аналізуючи зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази, оцінюючи їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги задовольняє. Підпунктом 2.13.1 п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4 Правил). У відповідності до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи доведеність батьківства [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , позовні вимоги про внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини в частині запису про батька також підлягають задоволенню. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд судові витрати з відповідачів на користь позивачки не стягує, так як остання вимог про їх відшкодування не ставить.

Outcome: approved