Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

У червні 2025 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, де просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 32251,63 грн та понесені судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 18 січня 2021 року між ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1705185831, згідно з умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 25597,77 грн. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. 07 жовтня 2016 року між ТОВ Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу №ТАСЦФР-10-2016, за умовами якого ТОВ Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» передає АТ «Таскомбанк» за плату належні йому права вимоги, а АТ «Таскомбанк» приймає належні ТОВ Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі й до [PERSON] 04 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/17-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Позивач зазначає, що заборгованість [PERSON] за договором № 1705185831від 18 січня 2021 року становить 32251,63 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 22947,25 грн., заборгованості по процентам 2,40 грн., загальної заборгованості по комісії 9301,98 грн. Після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунки попереднього кредитора, ні на рахунки позивача. У зв`язку з несвоєчасним поверненням кредитних коштів та несплатою відсотків за користування кредитними коштами, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимушене звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 09 липня 2025 року відкрито провадження по справі постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, суд вважає можливим розглянути спір на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 18 січня 2021 року між ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1705185831, згідно з умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 25597,77 грн. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. 07 жовтня 2016 року між ТОВ Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу №ТАСЦФР-10-2016, за умовами якого ТОВ Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» передає АТ «Таскомбанк» за плату належні йому права вимоги, а АТ «Таскомбанк» приймає належні ТОВ Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі й до [PERSON] 04 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/17-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04 квітня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі32251,63 грн., із яких: - 22947,25 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2,40 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 9301,98 грн. - загальна заборгованість по комісії. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року №352 "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року №231" до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. У позові позивач в обґрунтування правових підстав посилався на положення ст. ст. 512,514 ЦК України. Суд враховує, що за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги за договорами відступлення права вимоги, договорами факторингу, може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав або вимоги, що може виникнути в майбутньому на підставі, в даному випадку, існуючого кредитного договору на момент укладення договорів факторингу. Як вбачається з матеріалів справи, Договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016, за яким згідно з доводами позивача, відбулось відступлення права вимоги за договором позики № 1705185831 від 18 січня 2021 року, було укладено між ТОВ Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» та АТ «Таскомбанк» 07 жовтня 2016 року, тобто до укладення договору позики між ТОВ Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» та [PERSON] . Вказане свідчить про те, що предметом останнього на момент його укладення не могло бути право будь-якої вимоги за неіснуючим на той час договором позики № 1705185831 від 18 січня 2021 року, що у свою чергу виключає відступлення та набуття відповідного права вимоги за договором № 1705185831 від 18 січня 2021 року АТ «Таскомбанк» згідно Договору факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, а відтак і у подальшому, виключає відступлення та набуття відповідного права вимоги за договором № 1705185831 від 18 січня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно Договору факторингу НІ/11/17-Ф від 04 квітня 2024 року. Позивачем зазначено, що відступлення права за договором позики № 1705185831 від 18 січня 2021 року від ТОВ Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» та АТ «Таскомбанк» згідно Договору факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, підтверджується додатком №1 до договору факторингу № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року. Утім, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за Договором факторингу ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, як і самого додатком №1 до договору. З урахуванням вищезазначеного, оскільки позивачем не було набуто у передбачений законом спосіб право вимоги за договором позики № 1705185831 від 18 січня 2021 року, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним договором із відповідача [PERSON] слід відмовити. Згідно ч. ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed