Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

25.12.2025 до суду надійшов позов ТОВ «ФК Айконс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 8625,00 грн, 2422,40 грн судового збору. На обґрунтування позову зазначено, що 10.06.2020 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] підписаний кредитний договір № 3112614781/520890 (далі - договір) про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «R83601», надісланого на номер мобільного телефону останньої. 20.08.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК Сіті фінанс груп» укладений договір факторингу № 1-20/08/2021, згідно якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило для ТОВ «ФК Сіті фінанс груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників, у тому числі право вимоги за кредитним договором № 3112614781/520890 від 10.06.2020, укладеним із [PERSON] 25.08.2021 ТОВ «ФК Сіті фінанс груп», як новий кредитор, згідно умов договору про відступлення права вимоги № 1-25/08/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 3112614781/520890 від 10.06.2020, укладеним із [PERSON] до ТОВ «ФК Айконс» у зв`язку із чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Загальна сума заборгованості становить 8625,00 грн, що складається із 2500,00 грн суми основного боргу та 6125,00 грн нарахованих процентів. 08.01.2026 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. 08.01.2026 відкрите провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.02.2026 представником позивача до суду надана заява про стягнення із відповідача 10500,00 грн витрат на правничу професійну допомогу. 17.02.2026, 25.03.2026 у судове засідання не з`явились: представник позивача повідомлені належним чином, клопотав про розгляд справи за його відстуності, проти заочного розгляду справи не заперечував, просив задовольнити позовні вимоги; відповідач повідомлений належним чином на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якої днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Про причини неявки відповідач суду не повідомляв, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Інших заяв, клопотань, зокрема про відкладення судового засідання або про участь в режимі відеоконференції суду не надано. На підставі ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, судом встановлене таке. Судом встановлено, що 10.06.2020 між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та [PERSON] укладений кредитний договір № 3112614781/520890 . Згідно даного договору відповідач отримав кредит у сумі 2500,00 грн. 20.08.2021 між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп» укладений договір факторингу № 1-20/08/2021 відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» відступило до ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 3112614781/520890. 25.08.2021 ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги № 1-25/08/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 3112614781/520890 ТОВ «ФК «Айконс» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно умов договору строк кредитування становить 30 днів (п.п. 1.2 договору) діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Стандартна (фіксована) процентна ставка становить 2,50 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. Відповідно до п.1.2 договору, кредит надається строком до 09.07.2020, але в будь якому разі до повного виконання позивачем своїх зобов`язань за цим договором. Нарахування проценті за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту першого дня надання надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. У разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений п.1.2 договору, проценти передбачені п.1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожен день, користування кредитними коштам, але не більше 90 календарних днів,тпочинаючи з дня укладення договору. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором заборгованість нарахована за 98 календарних днів, що включають: 30 днів строку користування кредитом( п.1.2 договору), 68 днів пролонгація (п. 2.3 договору). Загальна сума заборгованості за договором становить 8625,00 грн, а саме: 2500,00 грн сума основного боргу; 6125,00 грн заборгованість за відсотками. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти. За змістом правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст. 207 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626,628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди ( ч 1ст 638 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч 2ст. 639 ЦК України). Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі ( абз.2 ч 2ст. 639 ЦК України). З аналізу наведених норм, слідує, що будь-який вид укладеного договору на підставі ЦК України може мати електронну форму та є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 по справі № 732/670/19, від 23.03.2020 по справі № 404/502/18, від 07.10.2020 по справі № 127/33824/19. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), п. 6 ч.1ст. 3 якого визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. ст. 610,611 ЦК України). Судом установлені порушення відповідачем умов договору шляхом неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. Досліджені по справі докази дають достатні підстави для висновку, що після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Свої договірні зобов`язання кредитодавець виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Відповідач зобов`язання у визначений договором строк не виконав, контррозрахунку суми заборгованості та процентів за користування кредитними коштами не надано. Існування заборгованості перед позивачем стверджується доданими до позову документами. Протягом строку дії кредитного договору відповідач не звернувся до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його (або його окремих положень) недійсним (ми). Доказів протилежного матеріали справи не містять та суду не надано. Відповідачем протилежного суду не доведено, наведені позивачем обставини та факти не спростовані. Клопотань, заяв відповідачем не заявлено, у тому числі про участь у засіданні в режимі відеоконференції. Щодо стягнення процентів за користування кредитним коштами та пролонгації договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1049 ЦК України). Щодо набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором факторингу. ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп» уклали договір факторингу № 1-20/08/2021 за умовами якого ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» відступило до ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 3112614781/520890. 25.08.2021 ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги № 1-25/08/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 3112614781/520890 ТОВ «ФК «Айконс» за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором кредиту № 3112614781/520890 від 10.06.2020 Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-25/08/2021 від 25.08.2021 кредитодавець відступив фактору право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу у тому числі до відповідача [PERSON] в сумі 8625,00 грн, з яких 2500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 6125,00 грн - заборгованість за відсотками. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: (1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); (2) правонаступництва; (3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); (4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦКУкраїни до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст.516 ЦК України). Кредитний договір та договір факторингу є оспорюваними правочинами, а оскільки ця презумпція не спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, останні вважаються правомірними. Положеннями ст. 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 по справі № 191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010). Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог (постанови Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17). Європейський суд з прав людини вказав, що Суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції з прав людини зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (параграф 23 рішення Європейського суду з прав людини «Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006). Відомості про звернення відповідача до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його (або його окремих положень) недійсним (ми) судом не встановлені. Доказів протилежного матеріали справи не містять, суду не надано. Стороною відповідача наведені позивачем обставини та факти не спростовані, протилежного суду не доведено. Клопотань, заяв представником відповідача не заявлено. Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). За змістом ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 по справі № 815/1479/18, від 15.07.2020 по справі № 640/10548/19, від 21.01.2021 по справі № 280/2635/20. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем суду подано: копію договору про надання правової допомоги № 16/06/2025 від 16.06.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Айконс» та адвокатом Пархомчуком С.В., копію Акту про отримання правової допомоги від 26.01.2026 року на суму 10500,00 грн., копії платіжної інструкції на оплату послуг та рахунка на оплату послуг. З урахуванням відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 10500,00 грн, що стверджується доданими документами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладене на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи (ст. 259 ЦПК України).

Outcome: approved