Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

11 лютого 2026 року позивач ТОВ «Деал Фінанс Груп» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 23 серпня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит № 71369624, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 6 500,00 грн. на 20 днів (з 23 серпня 2025 року по 11 вересня 2025 року ) зі сплатою процентів у розмірі 0,250 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 975,00 грн., а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором. 16 вересня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Деал Фінанс Груп» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 71369624 від 23 серпня 2025 року, що укладений між ТОВ«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, станом на день подачі позову до суду заборгованість за договором становить 20 800,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу 6 500,00 грн., заборгованості за процентами 325,50 грн., заборгованості за комісією 975,00 грн., заборгованості за пенею 13 000,00 грн. З огляду на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 20 800,00 грн. і судові витрати у справі, що складаються з сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн. і витрат на правову допомогу у розмірі 4 500,00 грн. На підтвердження заявлених вимог позивач просив витребувати з АТ КБ « ПриватБанк » інформацію, що містить банківську таємницю. 17 лютого 2026 року на адресу суду з виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області за вих. № 56/07.1-18 від 17 лютого 2026 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 48 ). Ухвалою суду від 19 лютого 2026 року позовну заяву ТОВ « Деал Фінанс Груп «» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін, до відому яких доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 08 год. 45 хв. 16 березня 2026 року. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено ( а.с. 49 ). Ухвалою суду від 16 березня 2026 року розгляд справи відкладено до 09 год. 00 хв. 01 квітня 2026 року ( а.с. 58 ). 19 березня 2026 року з АТ КБ « ПриватБанк » на адресу суду надійшла інформація, що містить банківську таємницю ( а.с. 66 67 ). Сторони належним чином повідомлені про місце, дату і час розгляду справи ( а.с. 51- 52, 57, 60 61 ). Від відповідача на адресу суду будь яких заяв ( клопотань ) не надходило, відповідач відзив на позов не надав. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 23 серпня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту ) № 71369624 ( а.с. 6, зворот - 13 ). Згідно з п.п. 2.2.1. договору, сума кредиту становить 6 500,00 грн. Відповідно до п.п. 2.2.2 договору, строк кредитування 20 днів. Процентна ставка -0.250 % ( фіксована ), що визначено п. 2.2.3 договору. Пунктом 2.2.4 договору визначено, що комісія за надання кредиту становить 15,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі становить 975,00 грн. Відповідно до інформації АТ КБ « ПриватБанк », яка надійшла на адресу суду 19 березня 2026 року, на ім`я відповідача [PERSON] у банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 23 серпня 2025 року зараховані кошти у сумі 6 500,00 грн. ( а.с. 66 67 ). 16 вересня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Деал Фінанс Груп» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором кредиту № 71369624 від 23 серпня 2025 року, що укладений між ТОВ«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] ( а.с. 22 29 ). Згідно реєстру боржників № 23/12/25-02 від 23 грудня 2025 до договору факторингу №16/09/25 від 16 вересня 2025 року під номером 4689 значиться [PERSON] ( а.с. 29, зворот - 30 ). Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача наявний борг на суму 20 800,50 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу - 6 500,00 грн., заборгованості за процентами 325,00 грн., заборгованості за комісією 975,00 грн., заборгованості за пенею - 13 000 грн. 00 коп. ( а.с. 19 ). Відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за договором кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, заборгованість за тілом кредиту та правильність її розрахунку не спростована. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідач у встановлений строк не виконав зобов`язання, в результаті чого утворилася заборгованість. Згідно розрахунку станом заборгованість відповідача становить 20 800,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу - 6 500,00 грн., заборгованості за процентами 325,00 грн., заборгованості за комісією 975,00 грн., заборгованості за пенею - 13 000 грн. 00 коп. ( а.с. 31 ). З огляду на наведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за основною сумою боргу 6 500,00 грн., заборгованість за процентами - 325,00 грн., заборгованість за комісією - 975,00 грн., а всього 7 800,00 грн. При цьому, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 13 000 грн. 00 коп. з огляду на наступне. Так, пунктом 18 Розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за пенею ( неустойкою ). Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору ( а.с. 1 ) Таким чином, оскільки, позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 998 грн. 40 коп. ( 7800х2662.40:20800 ) Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 грн. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. Зважаючи на те, що позов задоволений на 37.5 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 687 грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial