Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

у листопаді 2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Сагаля С.В. засобами поштового зв`язку звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про звільнення майна з-під арешту та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16 травня 1997 року позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що 03.07.2008 о 15:59:48 за № 7501278 реєстратором Другої чернігівської державної нотаріальної контори, у відповідності до постанови б/н, від 26.06.2008, СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, реєстровий номер заборони в Другій чернігівській держнотконторі № 58, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , як на об`єкт нерухомого майна. Існуюче обтяження порушує права позивача щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном, а саме квартирою [ADDRESS] , яка на праві приватної власності належить останньому. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник Головного управління Національної поліції в Чернігівській області через систему «Електронний суд» надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач просить суд зняти арешт з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак, в провадженні Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та підпорядкованих органах та підрозділах кримінальних проваджень (справ) в яких виносилося процесуальне рішення про накладення арешту на майно за вищевказаною адресою не перебувало. Відповідно до матеріалів судової справи, процесуальні дії щодо арешту вищезазначеного майна здійснювалися слідчим СВ Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області (ЧМВ УМВС окрема юридична особа публічного права). З Єдиного державного реєстру вбачається, що Чернігівський міський відділ УМВС України в Чернігівській області, як юридична особа публічного права припинений, а також, що новоутворене Головне управління Національної поліції в Чернігівській області не є його правонаступником. Таким чином, за вказаних вище обставин, ГУНП в Чернігівській області не є та не може бути відповідачем у даній справі. А тому, на підставі викладеного, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до ГУНП в Чернігівській області. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник надіслав заяву, в якій просив справу розглянути без участі сторони позивача, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі. Представник Деснянського відділу ДВС у місті Чернігові у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник Головного управління Національної поліції в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника ГУНП. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що рішення суду не вплине на права або обов`язки АТ КБ «Приватбанк» щодо однієї із сторін у даній справі. Дослідивши матеріали справи суд встановив таке. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 травня 1997 року [PERSON] на праві приватної власності належить у цілому квартира [ADDRESS] . (а.с.7) 03.07.2008 о 15:59:48 за № 7501278 реєстратором Другої чернігівської державної нотаріальної контори, у відповідності до постанови б/н, від 26.06.2008, СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, реєстровий номер заборони в Другій чернігівській держнотконторі № 58, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , як на об`єкт нерухомого майна, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. (а.с. 10) Також, відомості про накладення арешту на спірну квартиру підтверджуються копією протоколу СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області про накладення арешту на майно від 26.06.2008 (а.с. 21-22) Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У частині другій статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Порушені право чи інтерес підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Відповідно до статті першої Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 ЦК України). В силу вимог частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, згідно частин першої та другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи викладене, з метою захисту права власності позивача та усунення їй перешкод у здійсненні права власності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо зняття арешту квартири за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене,

Outcome: approved