Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

24 лютого 2026 року представник позивача звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом, сформованим в системі «Електронний суд» 23.02.2026. В обґрунтування позову представник зазначила, що 02.06.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1403-6801, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн, стоком кредитування 365 днів, базовий період 21 день, комісія за видачу кредиту -15 % від суми кредиту, знижена % ставка 1,45 % в день, стандартна % ставка: 1,45 % в день. Позивач виконав умови договору, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, зазначений відповідачем в особистому кабінеті. Відповідач порушила умови кредитного договору та не повернла в повному обсязі кредит, а також не виконала усі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором. Станом на 13.01.2026 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 6442,50 грн, з яких: 1000 грн заборгованість за кредитом, 5292,50 грн заборгованість за нарахованими процентами, 150 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 1442,50 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 5000 гривень. Посилаючись на викладене, представник позивача, просив суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 5000 гривень, з яких: 1000 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; 4000 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також 2662,40 грн судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, до позовної заяви додала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у відсутність представника банку та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надавала, хоча про дату та час судового засідання була повідомлена шляхом направлення повістки на встановлену судом та зазначену у позові адресу місця реєстрації. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Приймаючи до уваги те, що відповідач належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, не повідомила суд про причини неявки, суд розглядає справу за відсутності відповідача. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 02.06.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1403-6801 продукту «Credоs», який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А7653 (далі по тексту Договір). Відповідно до Договору відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн, дата надання/видачі кредиту 02.06.2024 (п.4.1,4.2), строк кредитування 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, дата повернення кредиту 01.06.2025 (п.4.13), стандартна % ставка: 1,45 % за кожен день користування кредитом (п.4.10) (а.с. 10-18). 02.06.2024 [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А7653 Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту ««Credоs» (а.с.23-30, 30 на звороті). 24.04.2024 [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А5285 Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, істотні умови якого за своїм змістом є аналогічними Договору (а.с.32-41,41 на звороті) Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України,договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено в ч. 1 ст. 628Цивільного кодексу України,зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України,договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. В п. 13 Договору, позичальник [PERSON] зазначила номер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] (а.с. 22 на звороті) . Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк», останнє повідомило про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LigPay по платежу: ID операції - 2470454793, дата видачі 02.06.2024, сума 1000 грн, номер договору 1403-6801, номер картки 444111*46 (а.с. 42). Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту за кредитним договором № 1403-6801 від 02.06.2024 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» видало кошти [PERSON] 02.06.2024 в сумі 1000 грн (а.с. 43). Отже, із досліджених доказів судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором 1403-6801 від 02.06.2024, станом на 13.01.2026, заборгованість [PERSON] становить 6442,50 грн, з яких: 1000 грн заборгованість за кредитом, 5292,50 грн заборгованість за нарахованими процентами, 150 грн заборгованість по комісії (а.с.44-51). Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що розмір процентів відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» та проценти нараховано відповідачу в розмірі передбаченому кредитним договором та протягом періоду строку дії договору. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що з моменту отримання кредитних коштів, [PERSON] не сплатила на користь позивача жодного платежу, тобто не виконала зобов`язання. Разом з тим, позивач диспозитивно розпорядився своїми правами та заявив до стягнення заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 5000 гривень, з яких: 1000 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; 4000 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Приймаючи те, що відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 1000 грн зобов`язання з їх повернення не виконала, а також проценти у встановленому договором розмірі не сплатила, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved