Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки , в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] який зареєстровано 13.09.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про що складено актовий запис №2660, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі в сторін народилося двоє малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає ті обставини, що у них з відповідачкою суттєво погіршилися стосунки внаслідок відсутності взаєморозуміння, а також розбіжностей у поглядах на сімейне життя. У зв`язку з цим фактично припинилися подружні стосунки та ведення спільного господарства. Просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 17.03.2026 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від відповідачки. 24.03.2026 року на адресу суду надійшла заява про визнання позову. Представниця позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, надала суду аналогічні пояснення, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась однак у письмових поясненнях зазначає, що позовні вимоги підтримує, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки відносини погіршилися протягом останніх пів року, приблизно з осені 2025 року, та не бачить можливості для збереження сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути позовну заяву у відсутності позивачки, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке. Відповідно до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 13.09.2008 року між [PERSON] та [PERSON] міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, зареєстовано шлюб, про що складено актовий запис №2660 від 13.09.2008 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] , чоловіка [PERSON] /а. с. 5/. За час перебування у шлюбі в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження /а. с. 6-7/. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя між позивачем та відповідачкою не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбних відносин сторони тривалий час не підтримують, проживають окремо з осені 2025 року, припинили вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе та суперечить їх інтересам. Жодних спроб зміцнити сім`ю сторони не роблять. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України слід залишити за позивачем.

Outcome: approved