Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

13 травня 2025 року до суду звернувся із заявою представник заявника адвокат Кручок В.С. в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Встановити опіку над недієздатним [PERSON] . Призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном недієздатного його рідного брата [PERSON] [INFO] . Ухвалою судді від 16 травня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, з визначенням дати судового засідання. Ухвалою судді від 01 липня 2025 року у вказаній справі була призначена судово-психіатрична експертиза, провадження у справі було зупинене на час її проведення. Ухвалою судді від 11 березня 2026 року поновлено провадження у справі. В обгрунтування заяви зазначає, що [PERSON] , [INFO] є його рідним братом, який зареєстрований та проживає з його родиною за однією адресою [ADDRESS] . Брат з дитинства хворіє на психічне захворювання, є особою з інвалідністю другої групи. Він не може висловлювати свої думки, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, буває агресивним. Зазначив, що в хворого [PERSON] є ще мати [PERSON] , 1950 року народження, яка вже престаріла, часто хворіє і сама потребує догляду. Таким чином, заявник, як єдиний близький родич, за станом здоров`я та моральними якостями, з урахуванням добрих особистих стосунків з братом, має можливість виконувати обов`язки опікуна. Представник заявника адвокат Кручок В.С. та заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з підстав викладених у заяві. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Славської селищної ради у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав до суду клопотання (вх.№2499 від 31 березня 2026 року) в якому просив розгляд справи проводити у його відсутності. Рішення просить постановити на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства України, із врахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та встановлених обставин на підставі поданих позивачем суду доказів. Крім того, просить взяти до уваги висновок органу опіки. Представник недієздатного [PERSON] - адвокат Чехов Д.А. у судовому засіданні заяву підтримав та не заперечив з приводу її задоволення. З`ясувавши дійсні обставини справи, заслухавши думку учасників процесу, які просили заяву задоволити, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, враховуючи наступне. Згідно п.1 ч.ч.2,4 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Розгляд вказаної категорії справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. У відповідності до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] [PERSON] , серії [NUMBER] [PERSON] , згідно яких їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду інвалідам I чи II групи внаслідок психічного розладу №184 виданого КНП «Сколівська центральна лікарня» від 20 лютого 2024 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом II групи внаслідок психічного розладу. Через стан свого здоров`я [PERSON] не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не здатний до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду. Згідно витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. За приписами ч.1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законами та іншими нормативно- правовими актами. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №290 від 02 березня 2026 року, складеного Львівською філією судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі помірної розумової відсталості із значними емоційно-вольовими розладами, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобовязаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обовязки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Таким чином, призначення опікуна, у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Як вбачається з висновку секретаря Славської селищної ради О.Даниляк, опікунська рада виконавчого комітету Славської селищної ради Стрийського району Львівської області прийняла рішення про доцільність призначення [PERSON] опікуном над братом [PERSON] , яке затверджено рішенням виконавчого комітету Славської селищної ради ради №1003 від 30 червня 2025 року. Заявник просить призначити його опікуном над братом, про що вказує у позовній заяві. Обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України щодо призначення заявника опікуном - судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та вважає доцільним призначити заявника [PERSON] його опікуном. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved