Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №96924991000 від 29.10.2020 в розмірі 6601,92 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог зазначив, що 29.10.2020 між [PERSON] та АТ «УКРСИББАНК» укладено кредитний договір №96924991000 за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 12886,04 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. АТ «УКРСИББАНК» виконав умови кредитного договору та надав грошові кошти в розмірі 12886,04 грн. зі строком дії 24 місяці з можливістю подовження на новий строк за рішенням банку. 23.01.2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №235. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення прав вимоги і за кредитним договором №96924991000 від 29.10.2020. Позичальник не виконав своєчасно зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на дату звернення позивача із вказаним позовом до суду, у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 6601,92 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2472,72 грн. та заборгованості за комісією у розмірі 4129,20 грн. Після відступлення позивачу прав грошових вимог, відповідач своїх зобов`язань щодо повернення наданих йому коштів належним чином не виконував, а тому позивач вимушений звернутися до суду. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України, без повідомлення сторін, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Станом на 24.03.2026 відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Відповідно до поштового повідомлення, яке повернулося на адресу суду 22.01.2026 (а.с. 44), одержувач отримав ухвалу про відкриття провадження. Таким чином, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі. Оскільки, станом на 24.03.2026 відповідач відзиву не подав, за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.10.2020 між АТ «УКРСИББАНК» та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заявки на надання споживчого кредиту, що підписана власноручно відповідачем. Відповідно до умов договору відповідачу відкрито поточний рахунок та надано кредит у розмірі 12886,04 грн. на строк 24 місяця, з можливістю подовження, зі сплатою реальної процентної ставка 55% річних (а.с. 8-10). Факт користування кредитними коштами відповідачем підтверджується випискою за кредитним договором № 96924991000 від 29.10.2020 (а.с.13 - 16). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач має борг в розмірі 6601,92 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 2472,72 грн., заборгованість за комісією 4129,20 грн (а.с. 12 зворот). 23.01.2023 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення права вимоги №235, згідно з яким відбулось переуступлення прав вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі за кредитним договором укладеним з [PERSON] (а.с. 18 зворот - 21) Факт переходу прав вимоги підтверджується також актом приймання передачі права вимоги від 23.01.2023 (а.с. 22). Відповідно витягу із реєстру боржників до договору факторингу №235 від 23.01.2023, за відповідачем наявна заборгованість у сумі 6601,92 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 2472,72 гривень, заборгованості по комісії 4129,20 гривень (а.с. 21 зворот). Відповідачу 14.11.2025 надіслано досудову вимогу про погашення заборгованості та про відступлення прав вимоги (а.с. 23), однак до теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як видно з матеріалів справи, відповідач користувалася кредитними коштами, що підтверджується розрахунками заборгованості, що містять дані про залишок залишкової заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), суми нарахованих відсотків, разом з тим, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку із чим, має заборгованість перед позивачем, який відповідно до договору про відступлення права вимоги набув право вимоги за кредитним договором в розмірі 6601,92 грн. Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що допущені відповідачем порушення умов за вищезазначеним договором є істотними, у зв`язку із чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним вище договором в розмірі 6601,92 грн. Крім того відповідно до положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень (а.с. 6). Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8000,00 грн. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як видно з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача подано договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 (а.с. 25 зворот), акт №152 від 08.12.2025 наданих послуг (а.с. 26), детальний опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги) №0107 від 08 грудня 2025 року (а.с. 26 зворот); копія ордеру на надання правничої допомоги від 01.07.2025 (а.с. 27). Оскільки розмір витрат позивача на правничу допомогу є належно обґрунтованим, доведеним належними доказами, не є очевидно неспівмірним наданій правової допомозі, відповідач такий розмір витрат позивача не заперечив, клопотання про його зменшення як неспівмірного не надав, позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Outcome: approved