Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 вересня 2019 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Міжгірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено актовий запис № 38 та видано свідоцтво про шлюб. Після укладення шлюбу сторони проживали разом та вели спільне господарство. За час перебування у шлюбі у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом із позивачкою. Як зазначає позивачка, спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя та виконання сімейних обов`язків. З її слів, відповідач періодично зловживає алкогольними напоями, що супроводжувалося конфліктами, у тому числі проявами психологічного та економічного тиску, а також негативно впливало на сімейні відносини. З кінця травня 2024 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки між ними відсутні. Позивачка зазначає, що відповідач залишив сім`ю, тривалий час проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не бере, зв`язку з дітьми не підтримує. У зв`язку з цим позивачка вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим і таким, що суперечить її інтересам та інтересам дітей. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей, посилаючись на те, що діти перебувають на її повному утриманні, а відповідач добровільно коштів на їх утримання не надає. Зі слів позивачки, відповідач є працездатним, має можливість отримувати дохід, інших утриманців не має, однак свій обов`язок щодо утримання дітей не виконує. З урахуванням зазначеного, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 4000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року по справі відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивачки адвокат Мелай Є. М. подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та участі довірительки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційному вебсайті Судової влади України. Оскільки зі змісту заяви представника позивачки не вбачається заперечень проти заочного розгляду справи, а відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позов підлягає задоволенню з огляду на такі обставини. Судом встановлено, що між сторонами 10 вересня 2019 року зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13, 14). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 15, 16). Згідно з довідкою № 346 від 30.10.2025 року, виданою виконавчим комітетом Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] донька; [PERSON] , [INFO] донька; [PERSON] , [INFO] чоловік (за вказаною адресою не зареєстрований та фактично не проживає) (а.с. 36). При вирішенні питання щодо розірвання шлюбу суд виходить із того, що відповідно до статей 21, 24, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а його збереження можливе лише за наявності реальних сімейних відносин. Судом установлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, вони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, взаєморозуміння втрачено. За таких обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення аліментів суд зазначає таке. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 цього Кодексу за рішенням суду аліменти можуть присуджуватися у частці від доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у нього інших утриманців, а також інші істотні обставини. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Враховуючи наведені норми закону, фактично встановлені обставини справи, а також те, що відповідач є працездатною особою (доказів протилежного суду не надано), вік дітей та розмір прожиткового мінімуму, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» для дітей відповідного віку, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000,00 грн щомісячно на кожну дитину. Визначений розмір аліментів є співмірним потребам дітей, забезпечує належний рівень їх утримання та відповідає принципам справедливості, добросовісності і розумності, а також узгоджується з доказами, наявними у матеріалах справи. При цьому суд виходить із пріоритету найкращих інтересів дитини, які полягають у забезпеченні стабільних і достатніх умов для її фізичного, інтелектуального та соціального розвитку, що в даному випадку можливе лише за умови належного матеріального забезпечення з боку обох батьків. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, оскільки позивачка звільнена від його сплати при поданні позову в частині вимог про стягнення аліментів. Оскільки позовні вимоги в частині розірвання шлюбу задоволено повністю, сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1 211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі статей 105, 110, 112, 180-182 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved