Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Зазначає, що 17.09.2024 року між ТОВ «Макс кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9969001, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 7440грн. строком на 360 календарних днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені умовами кредитного договору. ТОВ «Макс кредит» виконав свої зобов`язання, проте, відповідач порушив умови щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка становить 18338, 36 грн., з яких: 7440 грн. заборгованість за кредитом; 10898, 36 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. 14.05.2025 року між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 14052025, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № № 00-9969001від 17.09.2024 року. Позивачем наголошено, що розрахунки заборгованості за кредитним договором здійснені первісним кредитором, ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Загальна сума заборгованості боржника за кредитним договором № № 00-9969001від 17.09.2024 року на суму 7440 грн. заборгованість за кредитом; 10898, 36 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 3100 грн заборгованість за штрафними санкціями. На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача суму заборгованості у розмірі 18338, 36 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 30.10.2025 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8ст. 178 ЦПК України зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст.525,526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Судом встановлено, що ТОВ «Макс кредит» та [PERSON] 17.09.2024 року укладено договір кредитної лінії №00-9969001, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 7440 грн. (п.1.2. договору )строком повернення до 12.09.2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені умовами кредитного договору. Вказаний договір підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором 19923, який відправлено 17.09.2024 року о 15:04:30, з номеру телефону [NUMBER] Факт зарахування коштів підтверджується інформаційною довідкою ТОВ « Пофітгід», з якої вбачається, що ТОВ «Макс кредит» через платіжний сервіс Platon здійснило платіж у розмірі 6200 грн. для зарахування.. АТ КБ « Приват банк» повідомлено що з 17 по 22.09.2024 на рахунок - маска карки [NUMBER] , що належить [PERSON] зараховано 6200 грн. Судом встановлено, що вимоги кредитного договору ТОВ «Макс кредит» виконало, зарахувавши на зазначений [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 6200 грн., що відповідає умовам договору кредитної лінії № 00-9969001від 17.09.2024. За правилом, встановленим ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Зі пункту 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 14.05.2025 року між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 14052025, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9969001 від 17.09.2024 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором становить 18338, 36 грн., з яких: 7440 грн. заборгованість за кредитом; 10898, 36 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Наведений розрахунок позивача відповідачем не спростовано. Разом з тим, суд вважає, що нарахована позивачем заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7440 грн. не підтверджується матеріалами справи, оскільки за умовами договору та згідно інформацією, наданою АТ КБ «Приват Банк» на картковий рахунок, що належить [PERSON] зараховано кошти в сумі 6200 грн. Отже, враховуючи надані позивачем докази, суд встановив, що станом на день розгляду справи заборгованість за кредитним договором, яка складається з суми заборгованості за кредитом 6200 грн., суми заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом 10898, 36грн. відповідачем не погашена, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 00-9969001 від 17.09.2024 в загальному розмірі 17098, 36 грн., задовольнивши таким чином позовні вимоги частково. У стягненні заборгованості необхідно відмовити. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Оскільки позовні вимоги у даній справі задоволено частково, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2258, 60грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків.Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст.59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Із матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ТОВ «Юніт капітал» здійснював адвокат Соломко О.В на підставі договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025. Суду надано копію договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, копію додаткової угоди №25770872657 до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, довіреність, акт прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025. Таким чином, враховуючи співмірність судових витрат із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000грн.

Outcome: approved