Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що він є людиною похилого віку,перебуває на обліку у Берестинському об`єднаноному управлінні ПФУ та отримує пенсію по інвалідності. За станом здоров`я позивач потребує постійного медичного нагляду та регулярного лікування. У зв`язку з необхідністю витрачати кошти на ліки та невеликим розміром пенсії, [PERSON] потрапив у скрутне матеріальне становище. Матеріальну допомогу діти на його утримання не надають, хоча мають таку можливість, оскільки є працездатними особами. В зв`язку з цим просив суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання непрацездатного батька в розмірі 1/8 частини їх доходу з кожного, щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув. Направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Судове засідання просив проводити без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило. Так як відповідачі в судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому порядку, від них до суду не надходило заяви про розгляд справи за їх відсутності, не подавали відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: позивач [PERSON] народився [INFO] , він є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 22.11.2025 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 22.11.2025 року. Позивач у шлюбі не перебуває, що підтверджується копією рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 19.01.2026 року. З довідки про доходи вбачається, що позивач [PERSON] з 01.04.2025 по 31.12.2025 отримавав пенсію по інвалідності в сумі 24489,78 грн. Стан здоров`я позивача потребує постійного проходження лікування, зокрема в рамках пакету "Лікування пацієнтів методом гемодіалізу в амбулаторних умовах", що підтверджують виписки з медичної документації. Стаття 51 Конституції України закріплює обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Статтею 202 СК України визначені обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними громадянами є особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму. Відповідно до вимог п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Таким чином, право на утримання від дочки, сина, мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Враховуючи, вищевикладені фактичні обставини, а саме: непрацездатність позивача, скрутне матеріальне становище та необхідність лікування, відсутність інших джерел доходу, крім пенсії, суд приходить до висновку що, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Згідно ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів -у межах стягнення суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, а при пред`явлені його до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідачів слід стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved