Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 02 лютого 2026 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву №б/н від 23.02.2023 року та приєднався до умов та правил надання банківських послуг. 23.02.2023 року було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 200 000 грн, тип кредитної карти Універсальна, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 42% річних. Позивач вказує, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі. При цьому відповідач порушив зобов`язання за договором та станом на 14.01.2026 року має заборгованість у сумі 79 804,24 грн., з яких 62 874,34 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 929,90 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Ураховуючи наведене, АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором 23.02.2023 року у 79 804,24 грн., з яких 62 874,34 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 929,90 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 лютого 2026 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Відповідно до відповіді № 2301740 від 03.02.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 03 лютого 2026 року позовну заяву АТ КБ «Приват Банк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 02 березня 2026 року розгляд справи відкладено на 30 березня 2026 року. Представник позивача у судові засідання 02 березня 2026 року, 30 березня 2026 року не з`явився, при цьому подав клопотання про розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання 02 березня 2026 року, 30 березня 2026 року не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. З дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства суд направив відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвалу про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем проживання, отриманим за відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру у порядку ст.187 ЦПК України. За таких обставин, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23), якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (див. постанову Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 520/5386/15-ц). З огляду на наявність достатніх матеріалів у справі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням нею про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач [PERSON] не подала. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 23.02.2023 [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку, згідно з якою вона отримала кредитний ліміт на кредитну карту № [NUMBER] у розмірі до 200 000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач підписала паспорт споживчого кредиту, який містить основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та загальну вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Згідно з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] виданої АТ КБ «Приватбанк», кредитний ліміт відповідачу змінювався, а 07.02.2022 року їй надана кредитна картка № [NUMBER] терміном дії до 01/27. Відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» за договором №б/н від 23.02.2023 по рахунках [PERSON] вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами та частково погашала наявну заборгованість та продовжувала користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжних картках. Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.02.2023 станом на 14.01.2026 заборгованість [PERSON] становить 79 804,24 грн., з яких 62 874,34 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 929,90 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України) Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач [PERSON] підписала анкету-заяву, надану їй позивачем, тим самим погодившись в цілому з Умовами та Правилами надання банківських послуг та приєднавшись до них, у зв`язку з чим між ним та АТ КБ «Приватбанк» виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків. Надаючи оцінку аргументам позивачки суд зауважує, що відповідачка, підписавши анкету-заяву та, в подальшому, вчиняючи дії, а саме: користуючись кредитними коштами і здійснюючи часткове погашення заборгованості, що підтверджується матеріалами справи (зокрема випискою по рахунку), фактично висловила свою згоду з формою договору та його умовами. При цьому, відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, чим допустила заборгованість перед позивачем. Крім того, позивачем долучено до матеріалів позовної заяви виписку за договором № б/н від 15 серпня 2025 року за період з 23.02.2023 по 15.01.2026 року, яка свідчить про користування відповідачем грошовими коштами на рахунку. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, вказано, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка за договором, що міститься в матеріалах справи, є бути належним доказом щодо заборгованості відповідача, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунках, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування. Надати оцінку аргументам відповідачки суд позбавлений можливості, оскільки такі нею не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідачки [PERSON] на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 23.02.2023 року у сумі 79 804,24 грн., з яких 62 874,34 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 929,90 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи зазначені вимоги процесуального закону, та те, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено, з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» підлягають стягненню 2 662,40 грн сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved