Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що зроблено відповідний актовий запис №100. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 червня 2008 року сторони уклали шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області зроблено відповідний актовий запис №100. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, що призвело до того, що сторони стали зовсім чужими людьми та припинили підтримувати шлюбні відносини. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у позивача, постійно нехтує сімейними цінностями, не бажає піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сім`ї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинилися. За таких обставин збереження шлюбу на думку позивача, є неможливим. Подальше спільне життя із відповідачем як подружжя суперечитиме їхнім інтересам. Ухвалою суду від 30 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23 лютого 2026 року. У зв`язку з перебуванням судді 23 лютого 2026 року у нарадчій кімнаті по кримінальній справі розгляд справи призначено на 10 березня 2026 року. 10 березня 2026 року розгляд справи відкладено на 23 березня 2026 року. У судовому засіданні позивач та його представник просили позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач вказав, що збереження сімейних стосунків з відповідачем неможливе, проти надання строку для примирення категорично заперечив, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. 10 червня 2008 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №100, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10 червня 2008 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 11 грудня 2008 року, та серії [NUMBER] , видане 17 січня 2012 року. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України (ч.2 ст.36 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст.114 СК України). Шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі №369/7035/18. Частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що йдеться у статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» у ч.1 підпункту «с» - «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, порушуватиме його законні права та інтереси і суперечитиме вимогам закону. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін не є тимчасовим явищем, враховуючи категоричну позицію позивача щодо неможливості збереження сім`ї, суд вважає, що збереження шлюбу суперечите інтересам позивача та дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.

Outcome: approved