Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

ТОВ «ФК «Ейс» звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22.01.2024 за № 128719 в розмірі 12 807,55 грн., судових витрат у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 7000, 00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 22.01.2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 128719 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 12.07.2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №12072024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 12072024 від 12.07.2024 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №12072024 від 12.07.2024 в сумі 12807,55грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 12807,55грн., з яких: 6945,00 грн. - заборгованість за кредитом, 5461,55 грн. - заборгованість відсоткам, 401,00 грн. - комісія за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву до суду не подавала, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в порядку ст.128 ЦПК України, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, що дає підстави суду провести заочний розгляд справи в порядку ст.280 ЦПК України. З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини , оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 22.01.2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 128719 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 12.07.2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №12072024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 12072024 від 12.07.2024 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №12072024 від 12.07.2024 в сумі 12807,55грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 12807,55грн., з яких: 6945,00 грн. - заборгованість за кредитом, 5461,55 грн. - заборгованість відсоткам, 401,00 грн. - комісія за кредитним договором. Відповідно до ст.526, 527 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким ,що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання та не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами , то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотків. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором належним чином не виконав, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, у матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги між Адвокатське бюро «Тараненко та Партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» № 04/02/25-01 від 04.02.2025 року, Додаткова угода №1 від 04.02.2025 до Договору №04/02/25-01 від 04.02.2025 року, Акт прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025 року Таким чином, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, об`єм та складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, суд дійшов висновку, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved