Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), від імені та в інтересах якого діє представник Король В.А., звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 1810632 в розмірі 18 150,00 грн, з яких: - 5 000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; - 1 250,00 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; - 4 900,00 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; - 7 000,00 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня); за Кредитним договором № 8751356 в розмірі 18 756,52 грн, з яких: - 7 232,78 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7 883,74 грн сума заборгованості за відсотками; - 3 640,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. Всього просить стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 36 906,52 грн У позові зазначає, що 10 травня 2025 року [PERSON] уклав із ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» Кредитний договір № 1810632, в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства а доступний через мобільний додаток. Кредитні кошти надані у безготівковій формі на платіжну карту, що вказана позичальником. Зазначає, що 27.08.2025 між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та позивачем укладений Договір факторингу №27082025 відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 1810632 на суму 18 150,00 грн. Також 09 лютого 2025 року [PERSON] уклав із ТОВ «Авентус Україна» Кредитний договір № 8751356, в електронній формі, відповідно до умов якого кредитні кошти надані відповідачу у безготівковій формі на платіжну карту, що вказана ним з меою отримання кредиту. Вказує, що 24.12.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем укладений Договір факторингу № 24122025/3 відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 8751356 на суму 18 756,52 грн. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані кредити у визначені договорами строки, а оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало право вимоги за кредитними договорами просить стягнути заборгованість у судовому порядку. Також просить стягнути із відповідача понесені судові витрати у справі. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 05.03.2026 надійшла на розгляд Садгірського районного суду м. Чернівці та, відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2026, матеріали справи передані на розгляд головуючого судді Асташева С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 09.03.2026, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі, вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Судове засідання призначено на 24 березня 2026 року, про що повідомлено сторони у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позові просив розгляд справи провести за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. У випадку неявки відповідача не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи за адресою реєстрації, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Жодних клопотань від нього не надходило, як і відзив на позов. Поважних причин неявки не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Заходів спрямованих на забезпечення доказів не вживалось, як і заходів щодо забезпечення позову. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, надав їм відповідну оцінку, а тому доходить таких висновків. Фактичні обставини встановлені судом. Суд встановив, що 10 травня 2025 року ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та [PERSON] уклали Договір про споживчий кредит № 1810632, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений в договорі, надати позичальнику грошові кошти у визначеній договором сумі у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, комісію та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання в повному обсязі та на умовах і в строки, визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Сума кредиту становить 5000 гривень (п. 1.2 Договору). Кредит надається загальним строком на 345 днів за умов виконання позичальником графіку платежів з 10.05.2025 (п. 1.3 Договору). Повернення кредиту та сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту та процентів за користування кредитом мають здійснюватися позичальником з встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, визначеного у додатку №1 до договору. Остаточний термін повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом 20.04.2026 (п. 1.4 Договору). Комісія за надання кредиту визначена у пункті 1.5.1 договору та становить 1 250 гривень, яка нараховується за ставкою 25% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредиту визначена у пункті 1.5.2 договору та становить 15 400 гривень, що нараховується за ставкою 14% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період, що встановлений графіком платежів. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом (п. 1.5.3 Договору). Відповідно до п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням платіжної картки [NUMBER] . Окрім укладеного Договору в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства а доступний через мобільний додаток позивач надає Графік платежів (Додаток № 1 до Договору); Заяву на отримання кредиту № 1810632; Паспорт споживчого кредиту; Анкету-заяву на кредит № 1810632 у якій вказаний процес її розгляду ( в тому числі погоджені умови і факт підписання договору 10.05.2025 о 09:21). На підтвердження виконання свого обов`язку за кредитним договором до матеріалів справи позивач долучає копію Платіжного доручення № 42922296 від 10.05.2025 про перерахунок на карту [PERSON] № [NUMBER] грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн (кредиту згідно з Договором № 1810632). Відповідно до даних розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 1810632, проведеним ТОВ «ФК «Незалежні фінанси», заборгованість [PERSON] , станом на 27.08.2025, становить 18 150,00 грн, з яких: - 5 000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; - 1 250,00 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; - 4 900,00 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; - 7 000,00 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Суд встановив і те, що 27.08.2025 між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та позивачем укладений Договір факторингу № 27082025, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати суму коштів в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності) згідно з кредитними договорами, права на одержання яких належать клієнту. Відповідно до пункту 1.2 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості, та набуває відповідні права вимоги. На підтвердження отримання права вимоги до відповідача, окрім Договору факторингу № 27082025 позивач долучає Акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 27.08.2025 та копію платіжної інструкції про оплату купівлі прав вимог. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1810632, від 10.05.2025 у розмірі 18 150,00 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошово вимоги здійснювались безпосередньо первісним кредитором станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань. Також суд встановив, що 09 лютого 2025 року ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту № 8751356, відповідно до умов якого укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок «CrtditPlus». На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2 Договору). Сума кредиту(загальний розмір) складає: 2000,00 гривень. Тип кредиту кредит (п. 1.3 Договору). У п.1.4 Договору сторони погодили строк кредиту 361 день та періодичність платежів зі сплати процентів кожні 19 днів. Стандартна процентна ставка 1,00 % в день (п. 1.5.1 Договору). Відповідно до п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівкові формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . У п. 6 Договору передбачена відповідальність у випадку невиконання чи неналежного виконання споживачем зобов`язань, зокрема сплата Товариству штрафу у розмірі 200 грн на 4 день невиконання чи неналежного виконання та у розмірі 40 грн починаючи з 5 дня за кожен день невиконання чи неналежного виконання. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7750 09.02.2025 о 18:26. Також сторони уклали Додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту № 8751356 від 09.02.2025 у якій домовилися збільшити суму кредиту на 8 000 грн, тобто сума кредиту складає 10 000,00 грн. Окрім укладеного Договору про надання споживчого кредиту № 8751356 від 09.02.2025 та Додаткової угоди, позивач надає Таблицю обчислення вартості кредиту (Додаток № 1 до Договору); Паспорт споживчого кредиту. На підтвердження виконання свого обов`язку за кредитним договором до матеріалів справи позивач долучає Лист вих № 19024 від 30.12.2025 від ТОВ «ФК «Контрактовий дім» яка підтверджує видачу 09.02.2025 коштів у сумі 2000,00 грн (транзакція 1555690318) та у сумі 8000,00 грн (транзакція 1555717793) на карту № [NUMBER] . Відповідно до даних розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 8751356, проведеним ТОВ «Авентус Україна», заборгованість [PERSON] , становить 18 756,52 грн, з яких: - 7 232,78 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7 883,74 грн сума заборгованості за відсотками; - 3 640,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. У розрахунку містяться дані про часткове погашення заборгованості. Суд встановив і те, що 24.12.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем укладений Договір факторингу № 24122025/3, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати суму коштів в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності) згідно з кредитними договорами, права на одержання яких належать клієнту. Відповідно до пункту 1.2 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості, та набуває відповідні права вимоги. На підтвердження отримання права вимоги до відповідача, окрім Договору факторингу № 24122025/3 позивач долучає Акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 24.12.2025 та копію платіжної інструкції про оплату купівлі прав вимог. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8751356 у розмірі 18 756,52 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошово вимоги здійснювались безпосередньо первісним кредитором станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суду надані відповідні документи на підтвердження переходу права вимоги до відповідача [PERSON] , як боржника, за кредитними договорами № 1810632 від 10.05.2025 та № 8751356 від 09.02.2025 від первісних кредиторів до ТОВ «ФК «ЄАПБ». На підставі досліджених доказів, які не заперечені відповідачем, позивач, як новий кредитор отримав право вимоги до боржника за кредитними договорами у заявленій до стягнення сумі заборгованості, яка визначена первісним кредитором. Доказів визнання недійсним договорів факторингу № 27082025 від 27.08.2025 та № 24122025/3 від 24.12.2025 на підставі яких позивач отримав право вимоги до боржника, суду не надано та не заперечено правомірність їх укладення. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитними договорами № 1810632 від 10.05.2025 та № 8751356 від 09.02.2025, яка не погашена відповідачем. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Тобто, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У цій справі суд встановив, що під час укладення [PERSON] кредитного договору № 1810632 від 10.05.2025 з ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та кредитного договору № 8751356 від 09.02.2025 з ТОВ «Авентус Україна», сторони досягли згоди з усіх істотних умов та визначили: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. кладені між сторонами договори є обов`язковим до виконання. Відповідач не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав з ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «Авентус Україна» вказаних кредитних договорів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц (провадження №61-14780св23). Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено факт перерахунок кредитних коштів ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «Авентус Україна» на платіжну карту [PERSON] № [NUMBER] . У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 1810632 від 10.05.2025 у відповідача наявна заборгованість в розмірі 18 150,00 грн, яка складається з: - 5 000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; - 1 250,00 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; - 4 900,00 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; - 7 000,00 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Також у [PERSON] наявна заборгованість за Кредитним договором № 8751356 від 09.02.2025 в розмірі 18 756,52 грн, яка складається з: - 7 232,78 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7 883,74 грн сума заборгованості за відсотками; - 3 640,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] частково оплачував заборгованість за спірним договором, а часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу та наявність договірних відносин між сторонами. Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Доведення факту повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором, є обов`язком відповідача як позичальника, однак [PERSON] не довів факту повернення ним кредитних коштів. Розмір заборгованості підтверджений відповідним розрахунком, який не спростований відповідачем. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України. Однак, що стосується включення до розрахунку заборгованості за кредитними договорами заборгованості за неустойкою (штрафом, пенею), суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 24 лютого 2022 року відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який триває і наданий час. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимога позивача у частині стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) у розмірі 7 000,00 грн за кредитним договором№ 1810632 від 10.05.2025 та заборгованості за пенею, штрафами у розмірі 3 640,00 за кредитним договором № 8751356 від 09.02.2025, є необґрунтованою і до задоволення не підлягає. Висновки суду. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають до часткового задоволення, а з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість: за Кредитним договором № 1810632 в розмірі 11 150,00 грн, тобто за виключенням заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) 7 000,00 грн у стягненні якої суд відмовляє. за Кредитним договором № 8751356 в розмірі 15 116,52 грн, тобто за виключенням заборгованості за пенею, штрафами 3 640,00 грн у стягненні якої суд відмовляє. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3328 грн 00 коп (платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 154057 від 20.02.2026). Оскільки позов задоволено частково на 71,17 % (26 266, 52 х 100 / 36 906,52), тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2 368,54 грн (3 328 х 71,17%). На підставі Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610- 612, 625, 633-634, 1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial