Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

І. Стислий зміст позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № 174832 від 13.03.2025. 13 березня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 174832 про надання грошових коштів у позику у формі електронного документа з використанням електронного підпису створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. За цим Договором первісний кредитор зобов`язується надати відповідачеві кредит у розмірі 13 334 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] . У порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Договором станом на 29.12.2025 становить 18 017 грн. 70 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 810 грн. 76 коп., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 5 805 грн. 94 коп., заборгованості за комісією у розмірі 401 грн. 00 коп. Посилаючись на те, що відповідач порушила умови договору по поверненню коштів та ст. 509, 526, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також витрати пов`язані з розглядом справи. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02 лютого 2026 року справа передана для розгляду судді Балацькій О.Р. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 лютого 2026 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 82-83) У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. В позовній заяві представник позивача просив розгляд справи провести без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, на адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 90). У відповідності до ст. 128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Відзиву із запереченнями на позовну заяву відповідач не надала. Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило. Відтак суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. За таких обставин у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. ІІІ. Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, докази. Суд встановив, що між сторонами виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору. 13 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 174832 в електронній формі із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з умовами зазначеного договору первісний кредитор надав відповідачу грошові кошти у сумі 13 334 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у порядку та строки, визначені договором. (а.с. 43-46) Матеріалами справи підтверджується, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, здійснивши перерахування кредитних коштів на банківську платіжну картку відповідача, що підтверджується випискою по рахунку АТ КБ «ПриватБанк». (а.с. 86-89) Судом також встановлено, що під час укладення договору відповідач пройшла процедуру ідентифікації та верифікації, ознайомилась з умовами кредитування, у тому числі з паспортом споживчого кредиту, правилами надання грошових коштів та графіком платежів, після чого приєдналася до умов договору шляхом підписання його електронним підписом, чим підтвердила своє волевиявлення на укладення правочину. Надалі, 16 квітня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 16042025, відповідно до якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. (а.с. 10-14) Відповідно до Реєстру прав вимог № 6 від 03 вересня 2025 року та акту приймання-передачі реєстру прав вимог від цієї ж дати, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 174832 від 13.03.2025 у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти та нараховані проценти у визначені договором строки не повернула, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 29 грудня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 18 017 грн. 70 коп., з яких: 11 810 грн. 76 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5 805 грн. 94 коп. заборгованість за нарахованими процентами, 401 грн. 00 коп. заборгованість за комісією. Доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором або спростування розрахунку заборгованості відповідачем до суду не подано. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач допустила порушення умов кредитного договору, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем, як новим кредитором у зобов`язанні. ІV. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що передбачено пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 13.03.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено кредитний договір № 174832 шляхом підписання договору електронним підписом. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. Позивач виконав умови укладеного між сторонами кредитного договору від 13 березня 2025 року, а саме відповідачці надано кредит. Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у результаті чого станом на 29 грудня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 18 017 грн. 70 коп. Оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати боргу за кредитним договором, а також факт наявності заборгованості у розмірі 18 017 грн. 70 коп., з яких: 11 810 грн. 76 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5 805 грн. 94 коп. заборгованість за нарахованими процентами, 401 грн. 00 коп. заборгованість за комісією. Так як позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не є співмірними із складністю справи та іншими істотними обставинами, а тому, вартість такої послуги в даному випадку є необґрунтованою та явно завищеною. Враховуючи зазначене суд вважає, що співмірним розміром відшкодування на користь позивача витрат на правничу допомогу є сума 3 000 грн. 00 коп., яка є доведеною, документально обґрунтованою та такою, що відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. За таких обставин на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу за відповідача в розмірі 3 000 грн. 00 коп., у стягненні інших витрат на професійну правничу допомогу відмовити. На підставі викладеного ст. ст. 526, 530, 610, 611, 625, 634, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved