Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал » звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11664 грн.. В обґрунтування поданого позову посилаються на те, що 30 березня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 697428, відповідно до умов якого відповідач отримала 1500 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://selfiecredit.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Факт перерахування коштів підтверджується довідкою № 20251020-281 від 20 жовтня 2025 року, наданою ТОВ "ПЕЙТЕК". Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка у відповідності до розрахунку позивача станом на 01 лютого 2024 року становить 11664 грн., яка складається з: 1500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10164 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 01022024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 697428. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 03.12.2025 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання, надано термін на подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 09.02.2026 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданому до суду позові просив суд розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час, день та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку належним чином відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить виклик відповідача на офіційному веб-сайті Кам`янського районного суду Черкаської області від 04.03.2026 року. Відповідно до ч.11ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступнного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 30 березня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 697428. Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://selfiecredit.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту Позичальником оферти Товариства, що є укладенням Договору, відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», Товариство наклало на оригінал Договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал Договору був завантажений в Особистий кабінет Клієнта. Відповідно до довідки про ідентифікацію, наданої позивачем, [PERSON] , з якою укладено договір № 697428 від 30 березня 2023 року, ідентифікована ТОВ «Селфі Кредит» (а.с.22). Відповідно до п.п. 1.3., 1.4., 1.5. 2.1.,2.2. договору про надання споживчого кредиту № 697428 від 30 березня 2023 року, товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 1500 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER] , строком на 420 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується в межах кредиту. Знижена процентна ставка 1.01%. Дата надання кредиту: 30 березня 2023 року або 31 березня 2023 року (а.с.8-18). Судом встановлено, що факт перерахування коштів підтверджується довідкою № 20251020-281 від 20 жовтня 2025 року, наданою ТОВ "ПЕЙТЕК", з якої вбачається, що між ТОВ "ПЕЙТЕК" та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено договір на переказ коштів № 03052022-1 від 03 травня 2022 року. Відповідно до зазначеного договору, 30 березня 2023 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» на суму 1500 грн.; призначення платежу: зарахування на картку № [NUMBER] (а.с.22). Відповідно до умов договору факторингу № 01022024, укладеного 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами (а.с.26-30). Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 697428 від 30 березня 2023 року в сумі 11664 грн., з яких: 1500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10164 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.31). Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 697428 від 30 березня 2023 року становить 11664 грн., з яких: 1500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10164 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.23-25). 10 листопада 2025 року за вих.№23346343 позивачем було надіслано [PERSON] досудову вимогу про негайне погашення заборгованості в сумі 11664 грн. (а.с.32). Між сторонами виник спір, щодо належного виконання позичальником умов кредитного договору. Відповідно до змісту ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Згідно долученого до матеріалів справи розрахунку, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 697428 від 30 березня 2023 року становить 11664 грн., з яких: 1500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10164 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Позивачем надано суду копію договору факторингу, акт прийому-передачі Реєстру Боржників, витяг з реєстру боржників до договору факторингу, що в свою чергу підтверджує та дозволяє дійти висновку, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» одержало від первісного кредитора ТОВ «Селфі Кредит» право вимоги по заборгованості за кредитним договором відповідача. Договір факторингу, укладений між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у встановленому порядку також недійсним не визнаний, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом обґрунтованість своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню та стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 697428 від 30 травня 2023 року, яка утворилася станом на 01 лютого 2024 року, в розмірі 11664 грн.. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. Частиною 2 статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Приписами ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У постанові від 28.09.2023 року у справі № 686/31892/19 колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з вимогами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи встановлено, що на виконання вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» адвокат Усенко М.І. долучив до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» в осоіб адвоката Усенка М.І., ордер про надання правничої допомоги серії ВС № 1381377 від 02 липня 2025 року, детальний опис наданих правничих послуг від 10 листопада 2025 року та акт № 259 наданих послуг на суму 8000 грн. (а.с. 31-35). Відповідачем не подано ніяких заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу. Оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн., а відповідач не довела неспівмірності цих витрат, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі. На підставі ст.ст. 509, 526, 536, 610, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved