Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 27.08.2000 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 17. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою. Вказуючи, що не проживають разом як подружжя з січня 2025 року, не мають спільного бюджету, спільне господарство не ведуть, їхній шлюб існує лише формально, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явились, у позовній заяві та заяві від 01.04.2026 року просить позов задовольнити, розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК). Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 27.08.2000 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 17 (а.с. 8). Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою (а.с. 9-10). Позивачка та відповідач з січня 2025 року не проживають як подружжя, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати та залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». За клопотанням позивача понесені нею судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved