Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

Короткий виклад обставин справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 8961301 в розмірі 36 159,60 грн., та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 квітня 2025р. між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8961301, який підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до умов договору кошти кредиту надаються ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», які розміщені на сайті. Відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні 641,644 ЦК України. 24.12.2025 між ТОВ «АВАЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №24122025/3, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАЕНТУС УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2025 до Договору факторингу № 24122025/3 від 24.12.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 36 159,60 грн., з яких: 13 470,80 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 888,80 грн. сума заборгованості за відсотками; 6 800,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. У позові зазначено, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.12.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, та відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 8961301 в розмірі 36 159,60 грн., з яких: 13 470,80 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 888,80 грн. сума заборгованості за відсотками; 6 800,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Процесуальні дії по справі та заяви учасників справи Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, про що повідомлено сторони. 03.04.2026 року поштовими засобами зв`язку від відповідача надійшов відзив, згідно якого просив у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що заявлені позивачем вимоги стягнення заборгованості за кредитним договором є необґрунтованими. Зокрема, надані копії електронних документів, а саме Паспорт споживчого кредиту до договору №8961301 від 15.04.2025 року, договір №8961301 від 15.04.2025 про надання споживчого кредиту, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, Додаткова угода №8961301 від 15.04.2025 про надання споживчого кредиту, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (графік розрахунків), з таких неможливо встановити, що вони були підписані [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора Р6336, [NUMBER] , як про це зазначено в позові. До позову не додано доказів, що одноразовий ідентифікатор був переданий відповідачу позивачем засобом зв`язку, вказані під час реєстрації відповідача в системі, та він не доданий до (не приєднаний) до електронного повідомлення від [PERSON] . Також відсутній кваліфікований підпис та печатка чи електронний підпис чи печатка іншого виду позикодавця на кредитному договорі. Позивачем не надано оригінал електронного доказу. Позивач вважає, щ відповідачсем не доведено, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та [PERSON] було укладено договір №8961301 від 15.04.2025 про надання споживчого кредиту. Крім того, відповідач вказує, що нарахування відповідачем відсотків є безпідставним, таке здійснено поза межами строків кредитування, передбаченого договором. Жодних пролонгацій з метою продовження строку кредитування [PERSON] не погоджував, жодних намірів не висловлював і свого волевиявлення на таке продовження не підтверджував, наданого позичальнику права, передбаченого договору, на продовження строку кредитування не реалізовував, а позивачем не надано доказів продовження позичальником лояльного періоду. Відповідно, відсутні підстави вважати строк кредитування є більшим за обумовлені договором. За умови надання позивачем належних доказів узгодження між сторонами відсотків, враховуючи, що позивач визнає обставину погашення на його користь боргу у розмірі 13470,80 грн., а тому на цю суму підлягала б зменшенню заборгованістю за відсотками і тілом кредиту. Враховуючи вищевказане, відповідач вважає, що у даній справі позивач належними та допустимими доказами не підтверджено те, що між ним та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту, на умовах які зазначені у наданій суду його копії, спірний договір не підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, позивачем не надано належних та допустимих доказів отримання відповідачем коштів у кредит на умовах, передбачених договором, зокрема процентів, при цьому враховуючи, що фактично отримані відповідачем кошти в сумі 13470,80 грн. не повернуто, тому на користь позивача підлягають стягненню кошти у розмірі 13470, 80 грн. 08.04.2025 року представник позивача подав через систему «Електронний суд» відповідь на відзив, згідно якого зазначає, що у відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні Кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку, на зазначений ним номер телефону, одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Представник позивача вказує, що договір правомірно укладається шляхом приєднання клієнта до договору, який наданий йому для ознайомлення в електронному вигляді на офіційному веб-сайті (веб-сторінці) Товариства з урахуванням особливостей визначений індивідуальною частиною. Відповідачем було подано заявку на оформлення договору в якій останній зазначив особисті персональні данні, підтвердив мобільний номер телефону, пройшов процедуру верифікації банківської карти, підписав Договір електронним підписом Представник позивача вважає, що не підтвердилися аргументи відповідача про порушення первісними кредиторами Закону України «Про захист прав споживачів» під час укладення спірного правочину, а усі інші доводи відповідача щодо нібито порушенні первісним кредитором норми законодавства чи ненаданні будь якої інформації зводяться виключно до цитування статей та власних припущень без жодної аргументації та відсутності доказової бази. Представник позивача зазначає, що враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог - є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених у Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. Представник позивача у судове засідання 15.04.2026 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому, у позовній заяві а відповіді на відзив просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Відповідач у судове засідання 15.04.2026 не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, у відзиві на позовну заяву від 03.04.2026 просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. За наведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 15.04.2025 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] уклали Договір №8961301 про надання споживчого кредиту, за умовами якого Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.2. договору). Відповідно до п.1.3 договору сума кредиту складає 12000,00 грн. Строк кредиту 348 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 29 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору (п.1.4. договору). Умовами договору передбачено що за користування кредитом нараховуються проценти: стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього договору. У п.1.5.2. договору передбачена знижена процентна ставка 0,95% в день та вказано умови її застосування. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 53760,00 грн.(п.1.10.1. договору), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 53586,00 грн. (п.1.10.2. договору). Відповідно до розділу 2 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] (п.2.1. договору). Відповідно до п.2.2. договору сума кредиту перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 15.04.2025 року, або 16.04.2025 року. Вказаний договір підписано Споживачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7210, 15.04.2025 19:20:22. Додано Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №8961301 від 15.04.2025, в якому наведено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, який підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатор С7210. Крім того, 07.05.2025 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Товариство) та [PERSON] (Споживач) уклали Додаткову угоду до Договору №8961301 про надання споживчого кредиту від 15.04.2025 року, за якою сторони домовились збільшити суму кредиту на 1600,00 грн., та викладено певні пункти договору в новій редакції, викладено Додаток №1 до Договору в новій редакції, та визначено нові процентні ставки. Дана додаткова угода та додаток 1 від 07.05.2025 року підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатор С1076, 07.05.2025 18:42:39. Також додано Паспорти споживчого кредиту, в яких зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, які підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н4933 15.04.2025 та Р6336 07.05.2025. Листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №19024 від 30.12.2025 повідомлено ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про успішність операції згідно договору про успішні транзакції №1590990454 на суму 12 000,00 грн. 15.04.2025 19:27 номер картки [NUMBER] та №1602830713 на суму 1 600,00 грн .07.05.2025 18:43 номер картки [NUMBER] . 11.06.2025 на адресу проживання [PERSON] направлено повідомлення про наявність заборгованості за договору про надання споживчого кредиту №8961301 від 15.04.2025. Згідно розрахунку заборгованості за договором №8961301 від 15.04.2025 року станом на 23.12.2025 року становить: 36 159,60 грн., з яких: 13 470,80 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 888,80 грн. сума заборгованості за відсотками; 6 800,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Судом також встановлено що 24.12.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (Фактор) та ТОВ «АВАЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) укладено Договір факторингу №24122025/3, у відповідності до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 (п.1.1. Договору факторингу). Відповідно до п.1.2. договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2. Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №24122025/3 від 24 грудня 2025 року, підписано сторонами договору факторингу 24 грудня 2025 року. Також додано копію платіжної інструкції №221 від 26.12.2025 за якою ТОВ «ФК «ЄАПБ» здійснило оплату ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на суму 8 000 879,04 грн., де в призначенні платежу вказано оплата договору факторингу №24122025/3 від 24 грудня 2025 року. Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2025 Додаток №1 до Договору факторингу № 24122025/3 від 24.12.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №8961301 на загальну суму заборгованості 36 159,60 грн. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Позиція суду та оцінка доводів Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до положень ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Окрім того, за приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Також, приписами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2025 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] уклали Договір №8961301 про надання споживчого кредиту, за умовами якого Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.2. договору). Відповідно до умов договору ума кредиту складає 12000,00 грн. Строк кредиту 348 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 29 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці, також передбачено що за користування кредитом нараховуються проценти. Вказаний договір підписано Споживачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7210, 15.04.2025 19:20:22. Відповідачем підписано і Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №8961301 від 15.04.2025, в якому наведено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача. Крім того, 07.05.2025 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Товариство) та [PERSON] (Споживач) уклали Додаткову угоду до Договору №8961301 про надання споживчого кредиту від 15.04.2025 року, за якою сторони домовились збільшити суму кредиту на 1600,00 грн., та викладено певні пункти договору в новій редакції, викладено Додаток №1 до Договору в новій редакції, та визначено нові процентні ставки. Дана додаткова угода та додаток 1 від 07.05.2025 року підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатор С1076, 07.05.2025 18:42:39. Також відповідач підписала Паспорти споживчого кредиту, в яких зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, який підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором одноразовим ідентифікатором Н4933 15.04.2025 та Р6336 07.05.2025. Листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №19024 від 30.12.2025 повідомлено ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про успішність операції згідно договору про успішні транзакції №1590990454 на суму 12 000,00 грн. 15.04.2025 19:27 номер картки [NUMBER] та №1602830713 на суму 1 600,00 грн .07.05.2025 18:43 номер картки [NUMBER] . Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Судом встановлено з наданого розрахунку, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором за договором №8961301 від 15.04.2025 року станом на 23.12.2025 року становить: 36 159,60 грн., з яких: 13 470,80 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 888,80 грн. сума заборгованості за відсотками; 6 800,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Так, окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками, що відображено у вказаному договорі. Так, у відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При цьому, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, як і положення Кредитного договору, які передбачають зобов`язання Позичальника сплачувати відсотки за користування кредитом, можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, право Кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, як і обов`язок Позичальника оплачувати їх припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно положень ч.1, ч.2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). На підтвердження вимог в частині стягнення процентів, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, надано договір про надання споживчого кредиту, додаткову угоду до вказаного договору, Паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем, у яких міститься інформація щодо процентної ставки за кредитом. Оскільки сторонами було обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином. Крім того, як встановлено судом, 24.12.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (Фактор) та ТОВ «АВАЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) укладено Договір факторингу №24122025/3, у відповідності до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 (п.1.1. Договору факторингу). Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2025 Додаток №1 до Договору факторингу № 24122025/3 від 24.12.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №8961301 на загальну суму заборгованості 36 159,60 грн. Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. При цьому, як встановлено з матеріалів справи відповідач не виконав свого зобов`язання за договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість ні ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні попередньому кредитору в добровільному порядку не погасив, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за пенею, штрафами в розмірі 6 800,00 грн., суд виходить з такого. Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час. Зважаючи, що договір №8961301 про надання споживчого кредиту укладено сторонами 15.04.2025, тобто в період дії воєнного стану в Україні, тому позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойки. За наведеного суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за штрафом та пенею в розмірі 6 800,00 грн., тому відмовляє у їх задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість щодо основного боргу в добровільному порядку не погасив, відтак новий кредитор має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав. Заперечення відповідача суд вважає необґрунтованими та нічим не підтвердженими. Зокрема, щодо погодження розміру відсотків сторонами, судом було встановлено на підставі договору, додаткової угоди до вказаного договору та паспорту кредиту, які підписані електронними підписами сторін, що такий розмір дійсно був узгоджений, зокрема, відомості про розмір процентної ставки. У розрахунку заборгованості також зазначено протягом яких періодів було застосовано процентну ставку. Посилання відповідача на те, що умови кредитного договору щодо розміру відсотків є несправедливим є безпідставними. Оскільки відповідач не заявляв у даній справі позовних вимог про визнання недійсними відповідних положень кредитного договору стосовно розміру процентів, не надав судового рішення про визнання таких положень договору недійсними, не спростував презумпцію правомірності правочину. Доказів, які б спростовували визначений позивачем розмір заборгованості за кредитним договором, зокрема контррозрахунок, стороною відповідача не надано. Заперечення відповідача щодо відсутності підтвердження, що саме він підписав даний договір, суд також не бере до уваги, оскільки з паперового варіанту договору чітко вбачається, що він підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Наведене свідчить, що договір дійсний, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, що підтверджується, зокрема, поданими позивачем паперовими копіями електронних документів, які, відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», є допустимими письмовими доказами, на підставі чого суд прийшов до висновку що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем було здійснено погашення заборгованості 12.05.2025 на загальну суму 3412,40 грн., що свідчить про визнання відповідачем боргу. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення із відповідача заборгованості за договором №8961301 від 15.04.2025 в частині стягнення заборгованості в розмірі 29359,60 грн., з яких: 13 470,80 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 888,80 грн. сума заборгованості за відсотками. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем до суду першої інстанції сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір який підлягає стягненню з відповідача становить 2161,72 грн.

Outcome: partial