Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит №71651316. Відповідно до умов договору, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 8 500,00 грн строком на 30 днів з 24.06.2025 року по 23.07.2025 року, зі встановленням фіксованої процентної ставки у розмірі 0,275 % щоденно на залишок заборгованості, а також комісії у розмірі 15 % від суми кредиту (1 275,00 грн). У разі прострочення виконання зобов`язань передбачено нарахування 4 % за кожен день прострочення. Договір укладено в електронній формі та підписано позичальником із використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». 04.08.2025 року між сторонами укладено додаткову угоду №15492451 про реструктуризацію заборгованості у розмірі 14 556,25 грн строком на 120 днів із визначенням графіку погашення. Ідентифікація відповідача здійснювалася через систему BankID НБУ, що підтверджується відповідними документами. Факт підписання договорів електронними підписами підтверджується довідкою про ідентифікацію. На виконання умов договору кредитодавець перерахував на банківський картковий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 8 500,00 грн через платіжну установу ТОВ «Європейська платіжна система», що підтверджується платіжною інструкцією та відповідними довідками. Відповідач частково виконав зобов`язання, сплативши 2 911,25 грн, однак належним чином умови договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 11 645,00 грн, яка складається з: 5 588,75 грн основний борг; 701,25 грн проценти; 1 275,00 грн комісія; 4 080,00 грн проценти за прострочення. 16.09.2025 року між первісним кредитором та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №16/09/25, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором, що підтверджується реєстром прав вимог. Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед новим кредитором ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП». На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 11 645,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Клопотань, заяв чи відзиву до суду не надходило. З урахуванням наведеного та відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у даній справі. Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2026 року справу призначено до заочного розгляду відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши подані Позивачем докази та оцінивши їх у сукупності відповідно до статті 89 ЦПК України, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і наявність правових підстав для їх часткового задоволення. З матеріалів справи вбачається, що 24.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит №71651316 (а.с.9-23). Відповідно до умов договору, кредитодавець надав позичальнику кошти у розмірі 8 500,00 грн строком на 30 днів з 24.06.2025 по 23.07.2025, зі встановленням фіксованої щоденної процентної ставки 0,275 % на залишок заборгованості та комісії у розмірі 15 % від суми кредиту (1 275,00 грн). У разі прострочення виконання зобов`язань передбачено нарахування 4 % за кожен день прострочення (докази №3, №4). Договір укладено в електронній формі та підписано позичальником із використанням одноразового ідентифікатора 15307, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» (додаток №10). 04.08.2025 року між сторонами укладено додаткову угоду №15492451 про реструктуризацію заборгованості у розмірі 14 556,25 грн строком на 120 днів із визначенням графіку погашення (додаток №9). Ідентифікація відповідача здійснювалася через систему BankID НБУ, що підтверджується відповідними документами (додаток №10). На виконання умов договору кредитодавець перерахував кошти на банківський картковий рахунок відповідача [NUMBER] через платіжну установу ТОВ «Європейська платіжна система» (додатки №12, №13). Відповідач частково виконав зобов`язання, сплативши 2 911,25 грн, однак належним чином умови договору не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 11 645,00 грн, яка складається з: 5 588,75 грн основний борг; 701,25 грн проценти; 1 275,00 грн комісія; 4 080,00 грн проценти за прострочення (докази №3, №4). 16.09.2025 року між первісним кредитором та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №16/09/25 (додаток №15), відповідно до якого право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача, що підтверджується реєстром прав вимог №23/12/25-02 від 23.12.2025 року (додаток №16). Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та документами про перерахування коштів (додаток №17). Враховуючи, що справа є малозначною, позивач просить розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач також зазначає, що поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн та очікує понесення додаткових витрат (додатки №18№21). Суд встановив, що [PERSON] є позичальником за Кредитним договором №71651316 від 24 червня 2025 року, укладеним із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитодавець), і взяла на себе обов`язок своєчасно та в повному обсязі виконувати умови зазначеного договору. На підставі викладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами і підлягають частковому задоволенню відповідно до норм матеріального та процесуального права. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позику у строки та в порядку, визначеному договором. Невиконання або неналежне виконання такого обов`язку є порушенням договірного зобов`язання. Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України у разі порушення строків повернення позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення всієї суми заборгованості та сплати процентів, нарахованих відповідно до умов договору. У зв`язку з порушенням [PERSON] умов Кредитного договору №71651316 у позивача виникло право звернутися до суду з вимогою про стягнення всієї суми заборгованості. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а у разі прострочення виконання зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ця норма має імперативний характер і застосовується незалежно від наявності вини боржника. Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України кредитор має право на одержання процентів за користування позикою, якщо інше не встановлено договором або законом. З умов Кредитного договору №71651316 сторонами погоджено розмір процентної ставки, що є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що матеріали справи не містять жодних заперечень [PERSON] щодо заявлених позовних вимог та доказів належного виконання зобов`язань за договором. Натомість позивачем надано належні та допустимі докази, що підтверджують факт укладення договору, надання кредитних коштів та утворення заборгованості. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Невиконання [PERSON] умов Кредитного договору №71651316 свідчить про порушення принципу належного виконання зобов`язань (ст. 525, 526 ЦК України) та суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема принципам добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор має право передати своє право вимоги за договором іншій особі, якщо інше не встановлено договором або законом. Передача права вимоги (цесія) не потребує згоди боржника, проте боржник повинен бути належним чином повідомлений про цю передачу, або факт передачі має бути достовірно підтверджений документами, з яких випливає право нового кредитора вимагати виконання зобов`язання (наприклад, реєстр прав вимог, договір факторингу, платіжні та реєстраційні документи). Передача права вимоги не змінює суті зобов`язання боржника: він зобов`язаний виконати свої зобов`язання у тому ж обсязі та на тих самих умовах, що і перед первісним кредитором. Тобто на новий кредитор переходять всі права кредитора за первісним договором, включно з правом вимагати основну суму боргу, проценти, комісії та інші платежі, передбачені договором. У разі укладення договору факторингу, як у цій справі, право вимоги до боржника переходить до нового кредитора автоматично, а факт переходу підтверджується реєстром прав вимог та договором факторингу. Боржник не може посилатися на відсутність власної згоди на передачу права вимоги як на підставу для невиконання зобов`язань. Таким чином, на підставі ст. 512 ЦК України та умов укладеного договору факторингу, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» є законним кредитором за Кредитним договором №71651316, і боржник зобов`язаний виконувати свої зобов`язання саме перед ним у повному обсязі, включно з погашенням основного боргу, процентів, комісій та інших платежів, встановлених договором. Оцінивши подані докази у сукупності та з урахуванням принципу правової визначеності та ст. 89 ЦПК України, суд встановив, що [PERSON] без поважних причин порушила договірні зобов`язання за Кредитним договором №71651316 від 24.06.2025 року, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно з розрахунком позивача, станом на 22 грудня 2025 року заборгованість [PERSON] становить 11 645,00 грн, у тому числі: 5 588,75 грн основний борг, 701,25 грн проценти, 1 275,00 грн комісія, 4 080,00 грн проценти за прострочення. Вказана сума не була спростована відповідачем. Враховуючи наведене та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі у розмірі 11 645,00 грн. Представником позивача заявлено також вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн. На підтвердження понесених витрат до матеріалів справи додано: копію договору про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, додаткову угоду до нього, акти приймання-передачі наданих послуг, розрахунок вартості виконаних робіт та платіжні доручення (додатки №18№21). Суд, оцінюючи заявлену суму, бере до уваги, що справа є малозначною (ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), розглянута в порядку спрощеного позовного провадження (п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України), не є складною з правової чи фактичної точки зору, а доказова база переважно складається з письмових документів, що підтверджують наявність заборгованості. Враховуючи принципи розумності, співмірності та справедливості, суд визначає розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 2 000,00 грн (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Зменшення суми стягнення не позбавляє позивача права на компенсацію фактично понесених витрат, а лише забезпечує співмірність та об`єктивність стягнення, підтримуючи баланс інтересів сторін і відповідність принципам добросовісності та справедливості. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Ураховуючи викладене, а також

Outcome: approved