Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Представником позивача, адвокатом Глущенко В.Б., 20.01.2026 року подано до Індустріального районного суду м. Харкова відповідну позовну заяву про розірвання шлюбу. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 12 листопада 2010 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 466. В обґрунтування позову зазначено, що сторони не проживають разом більше трьох років, фактичні шлюбні відносини між ними на цей час повністю припиненні, спільне господарство не ведеться, спільного сімейного бюджету також не має, спілкуються тільки через соціальні мережі. Останнім часом спільне життя не склалось. Під час перебування у шлюбі, та за зазначених вище обставин, позивачка зрозуміла, що вони зовсім різні, що у них різні погляди на життя, сім`ю та шлюб, відсутні спільні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що стало підставою звернення до суду. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, подали суду заяву у якій просили позов задовольнити, розглядати справу за їх відсутності, розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи, подав на адресу суду заяву про визнання позову, просив проводити розгляд справи за його відсутності, розірвати шлюб. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 12 листопада 2010 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 466, оригінал свідоцтва про шлюб був долучений до справи. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Представник позивачки зазначав, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились та носять формальний характер, спільне господарство не ведуть, спору про поділ спільного майна та утримання дітей немає. Відповідач, у судове засідання не з`явився, обставини викладені позивачкою не спростовував. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні до суду з цим позовом [PERSON] сплачено 1331,20 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією № 7113-7632-0133-3156 від 19.01.2026 року. Приймаючи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, про що відповідачем подано відповідну заяву від 16.03.2026 року, 50% судового збору, сплаченого згідно квитанції № 7113-7632-0133-3156 від 19.01.2026 року, у розмірі 665,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, а 50% - поверненню позивачці [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved