Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 799758 від 27.05.2023 року в розмірі 15 413,18 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 27 травня 2023 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір № 799758 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано їй на номер мобільного телефону, тобто було укладено кредитний договір у вигляді електронного документа згідно вимог ст. 639 ЦК України. Відповідно до умов кредитного договору, первісний кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит в розмірі 2 200,00 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок платіжної картки. 21 червня 2024 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 21062024, у відповідності до якого ТзОВ «Селфі Кредит» відступило ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором № 799758 від 27.05.2023 року. Відповідачка на даний час кредитні кошти не повернула у повному обсязі та не виконала інші взяті на себе грошові зобов`язання, тому в неї на дату подання позову виникла заборгованість в розмірі 15 413,18 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2 199,97 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками 13 213,21 грн. Вищевказані дії відповідачки свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно ордера на надання правничої допомоги серії ВС № 1381377 від 02.07.2025 року (а.с. 49) адвокат Усенко М.І. не з`явився, в позовній заяві висловив прохання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення їй судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку вона отримала 11.03.2026 року (а.с. 64). Також [PERSON] повідомлялася про виклик до суду шляхом поміщення оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 05.03.2026 року (а.с. 63). За таких обставин суд 30.03.2026 року постановив ухвалу про проведення розгляду даної справи за відсутності відповідачки в порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено в ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27 травня 2023 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого товариство надало відповідачці кредит в розмірі 2 200,00 грн. в безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок платіжної картки № [NUMBER] , строком на 360 днів, що підтверджується договором № 799758 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», додатком до нього (графіком платежів) та паспортом споживчого кредиту від 27.05.2023 року, що підписані позичальником електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора «А420» (а.с. 8-21). Відповідно до п. 1.5.1 вказаного договору, стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Як вбачається з листа № 1-2010 від 20.10.2025 року (а.с. 24), ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» повідомило ТзОВ «Селфі Кредит», що згідно договору на переказ коштів № ФК-П-21/05-25 від 27.05.2021 року, на картковий рахунок № [NUMBER] було перераховано 27.05.2023 року о 15:31 год. кредитні кошти в сумі 2 200,00 грн. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 27.05.2023 року відповідачка підписала електронний договір № 799758 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А420» та отримала від ТзОВ «Селфі Кредит» кредитні кошти в сумі 2 200,00 грн. на свій картковий рахунок. Згідно договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024 року, акту приймання-передачі Реєстру боржників до вказаного договору, платіжної інструкції № 3392 від 21.06.2024 року на суму 2 479 762,78 грн. та витягу з Реєстру боржників до договору від 21.06.2024 року (а.с. 32-39), право вимоги до [PERSON] за договором № 799758 ТзОВ «Селфі Кредит» відступило ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». З наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за договором № 799758 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 27.05.2023 року (а.с. 25-31) вбачається, що станом на 21.06.2024 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 15 413,18 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 2 199,97 грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками на кінець строку кредитування (21.05.2024 року) 13 213,21 грн. З цього ж розрахунку вбачається, що відповідачка здійснила 26.06.2023 року, 28.06.2023 року та 22.08.2023 року платежі з метою погашення кредиту на загальну суму 4 210,82 грн., що були зараховані як оплата по тілу кредиту (0,03 грн.) та відсотків (4 210,79 грн.), тобто вчинила конклюдентні дії, що свідчить про визнання нею кредитного договору. Отже, ТзОВ «Селфі Кредит» надало відповідачці можливість користуватися кредитними коштами, однак остання не дотрималася своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, внаслідок чого за нею правомірно числиться заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 199,97 грн., з якою суд погоджується. Що стосується вимоги про стягнення з відповідачки 13 213,21 грн. нарахованої первісним кредитором заборгованості за відсотками, то суд вважає за доцільне зазначити наступне. Із зазначеного вище розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування процентів відповідачці здійснювалося за процентною ставкою 2,2 % від суми кредиту за кожний день користування ним з дня отримання кредиту (27.05.2023 року) включно по 21.05.2024 року (кінець строку кредитування). Однак, суд не погоджується з вказаним розрахунком в частині нарахування кредитодавцем ТзОВ «Селфі Кредит» процентів із застосування процентної ставки в розмірі 2,2 % за період з 23.04.2024 року по 21.05.2024 року включно, оскільки згідно вимог чинного законодавства розмір денної процентної ставки протягом цього періоду не повинен перевищувати 1,5 %. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року, що набрав чинності 24.12.2023 року, доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перебачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %, протягом наступних 120 днів 1,5 %. Отже, починаючи з 23.04.2024 року, денна процентна ставка повинна бути не більше 1,5 %. Судом проведено розрахунок заборгованості за процентами по кредитному договору № 799758 від 27.05.2023 року, яка становить 12 766,61 грн., а саме: з дня отримання кредиту (27.05.2023 року) за процентною ставкою в розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом по 22.04.2024 року включно 16 020,40 грн. (331 день х 48,40 грн.); з 23.04.2024 року по 21.05.2024 року включно (кінець строку користування кредитом) за денною процентною ставкою 1,5 % від суми кредиту 957,00 грн. (29 днів х 33,00 грн.); з відрахуванням 4 210,79 грн. вже сплачених відповідачкою відсотків за користування кредитними коштами. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладеного кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з неї на користь позивача ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» слід стягнути 14 966,58 грн. заборгованості за договором № 799758 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 27.05.2023 року, з яких: 2 199,97 грн. заборгованість за тілом кредиту та 12 766,61 грн. заборгованість за несплаченими відсотками. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено акт № 134 наданих послуг від 15.12.2025 року за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладеним між ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», про надання правової (правничої) допомоги у справі щодо стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с. 43), відповідно до якого сторони погодили, що сума витрат за надання послуг в даній справі становить 8 000,00 грн. Виходячи з викладеного, оскільки суд задоволив позовні вимоги позивача на 97,10 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідачки відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 768,00 грн. Також з відповідачки на користь позивача слід стягнути 97,10 % сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що був сплачений згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) № 13793 від 03.03.2026 року (а.с. 7), який становитиме 2 585,19 грн. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved