Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

07 листопада 2025 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу Тернопільської області Коломійчук Олександр Іванович про визнання права власності на спадкове майно, відповідно до якого позивачі просить суд : - визнати за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на одну другу (1/2) частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами ( літ «А», а також гараж, хлів, підвал, літня кухня, навіси, огорожі та ворота) розташованого за адресою : [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на одну другу (1/2) частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами ( літ «А», а також гараж, хлів, підвал, літня кухня, навіси, огорожі та ворота) розташованого за адресою : [ADDRESS] ; Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , у власності якого перебував житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка -1, [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , позивачка -2 [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] . Позивачки фактично прийняли спадщину, оскільки вони постійно проживали разом із померлим [PERSON] у спірному будинку на час відкриття спадщини. У встановленому законом порядку позивачі звернулись до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Коломійчука О. І. для оформлення свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Однак, у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку з повною відсутністю належних правовстановлюючих документів на нерухоме майно.Враховуючи викладене, просять суд, визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2025 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року замінено первісного відповідача [PERSON] на належного [PERSON] . Ухвалою суду від 13 лютого 2026 року відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про визнання позову. Ухвалою суду від 03 березня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 17.03.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позові, оцінюючі надані докази на свою корить, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з відсутністю заперечень відповідача щодо позову, суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника. З матеріалів справи вбачається, згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 31 серпня 2022 року виданого виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 31.08.2022 складено відповідний актовий запис №119 виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 05.02.1994, актовий запис № 1 від 05.02.1994. У шлюбі в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29.08.1965. Позивачка [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище «[PERSON] », є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Прізвище «[PERSON] » змінено на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про одруження серія № [NUMBER] , виданого повторно 20 вересня 2004року відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 01. Як встановлено з довідки №301, виданої БТІ Підволочиського району 09.09.2025 року, власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] , право власності не зареєстровано. До складу майна розташованого за вказаною вище адресою входить : житловий будинок літ «А», загальний розмір площі 84,5м2, розмір житлової площі 45,1м2.; тамбур літ «а»; веранда літ «а1»; навіс літ «а2»; сходи літ «сх.»; гараж літ «Б», Хлів літ «В»; відвал, вхід в підвал літ «в» та «в1»; добудова літ «в2»; господарська будівля літ «Г», літня кухня літ «Д»; навіс літ «д»; господарська будівля літ «Е», ворота з хвірткою №1; ворота №2; огорожа№3 та №4, про що свідчить довідка БТІ Підволочиського району №302 від 09.09.2025 про технічний опис об`єкта нерухомого майна. Відповідно до інформації, що міститься в будинковій книзі для прописаних громадян що мешкають в будинку [ADDRESS] у даному будинку проживають : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з наданої старостою Іванівського старостинського округу довідки №270 від 27.10.2025 на день смерті [PERSON] , у житловому будинку за адресою : [ADDRESS] буди зареєстровані : [PERSON] - дружина., [PERSON] - дочка, [PERSON] зять. Згідно наданої старостою Іванівського старостинського округу виписки №267 від 27.10.2025 з господарської книги №1 на 2021-2025 роки, домогосподарство розташоване за адресою [ADDRESS] , перебуває у приватній власності [PERSON] , виписка містить технічні характеристики будівлі. За матеріалами справи судом установлено, що після смерті [PERSON] , в управління або володіння спадковим майном фактично вступили дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . Спадкоємці спадщину не оформили. Відповідно до інформації наданої приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Тернопільської області Коломійчуком О.І., 25.01.2023 нотаріусом була заведена спадкова справа №8/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Також, нотаріус повідомив, що до нього надійшла заява про прийняття спадщини від онука померлого [PERSON] , [INFO] , якому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Поряд з цим нотаріус вказав, що на його адресу надійшли заяви про відмову від спадщини від дружини померлого [PERSON] та доньки померлого [PERSON] . Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України ). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Обґрунтовуючи підстави звернення з даним позов, позивачі вказали, що звернулись до приватного нотаріусу Тернопільського нотаріального округу Тернопільської області Коломійчука О.І для оформлення свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва було відмовлено і зв`язку з повною відсутністю належних правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо спадкоємець позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19, від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17, від 28 квітня 2022 року у справі № 352/494/16-ц. Враховуючи зазначене, право звернення до суду за правилами позовного провадження з метою захисту порушеного права на спадщину настає в спадкоємця тільки у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, однак в матеріалах справи такої обґрунтованої відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину саме позивачам не має. Згідно Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як зокрема, видають свідоцтва про право на спадщину (п.3 ч.1 ст.34 Закону); нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (п.2 ч.1 ст.49 Закону); нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії (ст.49 Закону); на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову (ст.49 Закону); нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду (ст.50 Закону). Отже, для того щоб вважати доведеним, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, вичерпав можливості для нотаріального оформлення спадщини (отримання свідоцтва про право на спадщину), позивач повинен довести, що він з об`єктивних причин не має можливості виконати усі вимоги нотаріуса, викладені у письмовій довідці щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину. З огляду на вказане суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] належними, допустимими та достовірними доказами не довели, що в них існують перешкоди для оформлення права на спадщину у нотаріальному порядку. Поряд з цим суд констатує, що згідно інформації наданої приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Тернопільської області Коломійчуком О.І. до нього надійшли заяви про відмову від спадщини від [PERSON] та [PERSON] , тобто зазначеними діями позивачки відмовились від спадкового майна, яке належало [PERSON] . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України). При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, зверненню [PERSON] та [PERSON] , до суду з даним позовом мало передувати вирішення питання про видачу їм нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 916/2040/20). Отже, оскільки позивачі не надали суду доказів того, що вони в установленому законом порядку отримали від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії (відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину), заявлений позов є передчасним, а тому у задоволені позову слід відмовити. З урахуванням вищевикладеного, суд з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд покладає судові витрати на позивачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed