Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 06 січня 2026 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що 03.04.2025 між [PERSON] та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» був укладений кредитний договір № 177757 на суму 13514,00 грн, у формі електронного документа. 16.04.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю ««ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №16042025 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» відступає право вимоги позивачу. Відповідно до Реєстру боржників №6 від 16.04.2025 до договору факторингу №16042025 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 21219, 42 грн., з яких 12248,60 грн. основна сума боргу; 6570,82 грн. сума боргу за відсотками; 1800 грн. штрфи/пеня та 600 комісія. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» суму заборгованості за Кредитним договором № 177757 в розмірі 19419,42 грн., з яких 12248,60 грн. основна сума боргу; 6570,82 грн. сума боргу за відсотками та 600 грн комісія, витрати на професійну правничу допомогу та сплачений судовий збір. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходило. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Хотинського районного суду від 02 лютого 2026 року призначено судове засідання з викликом учасників справи у судове засідання. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 січня 2026 року за клопотанням директора ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» М. Хлопкової, витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» (ЄДРПОУ: 14360570, електронна адреса: cancelyaria@privatbank.ua), інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжна картка [NUMBER]; про факт зарахування коштів на картковий рахунок-маска Картки [NUMBER] у період з 03.04.2025 по 08.04.2025 у сумі 10 000,36 грн; чи емітувалась будь-яка інша картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). На виконання ухвали суду від 08.01.2026 судом 27.01.2026 одержано від АТ «ПриватБанк» інформацію, в якій зазначено, що банківська картка № [NUMBER] випущена на ім`я [PERSON] , виписку по зазначеній банківській картці за період з 03.04.2025-08.04.2025 надходження грошових коштів на суму 10000,36 грн та фінансовий номер телефону [NUMBER] . В прохальній частині позову директор ТОВ «Юніт Капітал» Хлопкова І. М. просить про проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, відзив на позов не подала, з будь-якими заявами і клопотаннями до суду не зверталася, хоча про місце, дату та час судового засідання двічи повідомлялась належним чином шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення на зареєстроване місце проживання на 23.02.2026 року на 09.30 год., та на 25.03.2026 на 08.20 год., але судові повістки не вручені у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, не з`явився у судове засідання, не подав відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З матеріалів справи вбачається, що 03.04.2025 року між між [PERSON] та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» був укладений кредитний договір № 177757. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 908bfeaa. Відповідно до п.п. 2.2.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у національній валюті, на загальну суму 13514 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та комісію відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. При цьому кредит надається у розмірі 10000,36 грн на картковий рахунок позичальника; у розмірі 3513, 64 шляхом погашення заборгованості за комісією, нархованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини кредитного договору. Відповідно до п. 2.6 Договору кредит надається строком на 98 днів, а саме з 03.04.2025 по 10.07.2025. Стандартна процентна ставка складає 0,94033% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.2.7. Договору). Згідно з п. 2.5 Договору Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 26,00% від суми кредиту, яка складає 3513,64 грн., яку позичальник зобов`язався сплатити в день укладення Договору. Відповідач [PERSON] підписала 03.04.2025 кредитний договір №177757 з використанням електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора, чим підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови та вартість кредитування. На виконання ухвали АТ «ПриватБанк» надано інформацію стосовно рахунків № [NUMBER] , а саме, на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , а також в період за 03.04.2025-08.04.2025 були зарахування на суму 10000,36 грн. Судом досліджено Паспорт споживчого кредиту, зокрема сторонами узгоджено суму кредиту 13514 грн., строк кредитування 98 днів, мета отримання кредиту для споживчих потреб, спосіб отримання кредиту шляхом перерахування коштів на банківську карту позичальника, тип процентної ставки фіксована, комісія за надання послуг 3513,64 грн, загальні витрати за кредитом 11962,63 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 25476,63 грн. Випискою з особового рахунка за кредитним договором №177757 [PERSON] підтверджено наявність заборгованості перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на 01.11.2025 (включно) в сумі 21219,42 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 12248,60 грн., простроченої заборгованості за поцентами в розмірі 6570,82грн, заборгованості за комісією в розмірі 600,00. 16.04.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю ««ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №16042025 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» відступає право вимоги позивачу. Відповідно до Реєстру боржників №6 від 16.04.2025 до договору факторингу №16042025 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 21219, 42 грн., з яких 6570,82 грн. сума боргу за відсотками; 1800 грн. штрфи/пеня та 600 комісія. грн. основна сума боргу; 6570,82 грн. сума боргу за відсотками; 1800 грн. штрфи/пеня та 600 комісія. Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання ним умов договору. Розрахунок заборгованості та виписки по рахунку підтверджують існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані жодними доказами. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. Норми права, які застосував суд та мотивована оцінка аргументів сторін. Висновки суду. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Як встановлено судом, між 03.04.2025 року між [PERSON] та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» був укладений кредитний договір № 177757в електронній формі, шляхом використання одноразового ідентифікатора. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору № 177757 пройдено ідентифікацію шляхом підписання договору електронним підписом, створеним задопомогою одноразовогоперсонального ідентифікатора 908bfeaa. Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Згідно ч. 1 ст.1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст.1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують відступлення прав вимоги за кредитним договором від 03.04.2025 № 177757 від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» до ТОВ «Юніт Капітал». Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, яке просить стягнути позивач, загальна сума заборгованості складає 19419,42 грн., з яких сума заборгованості за тілом 12248,60 грн, заборгованість за відсотками 6570,82 грн. та 600 комісія. . Розподіл судових витрат Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 гривні. Крім цього, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7000 гривень. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання щодо відшкодування витрат, понесених позивачем ТОВ «Юніт Капітал» на професійну правову допомогу, суд дійшов наступного. Відповідно до частин першої та третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України). Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У рахунок стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачем заявлено 7000 грн. 00 коп. В обґрунтування даної суми до позовної заяви додано: договір про надання правової допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Соломко та Партнери»; додаткову угоду № 25771372560 до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025; акт прийому передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, згідно якого ТОВ «Юніт Капітал» поніс витрати на оплату правової допомоги у розмірі 7 000,00 грн.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Соломко О. В. Клопотань від відповідача щодо зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу з підстав не співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, до суду не надходило. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді позивачем, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, підлягають до задоволення. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved