Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

У лютому 2026 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 15.09.2020 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 80. Від даного шлюбу у них є дочки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року відносини з відповідачем поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. В судове засідання позивачка не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшов відзив на позов (а.с. 22-23), в якому він проти задоволення позову не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності, оскільки він проходить військову службу та постійно перебуває в районі виконання бойових завдань. Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 15.09.2020, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 15.09.2020, про що зроблено актовий запис № 80. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 29.07.2021 (а.с. 9) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10.01.2024 (а.с. 8). Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з такого. У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Частина 1 ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя. Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено, сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо. Позивачка не має наміру зберегти сім`ю. Свого наміру на збереження сім`ї відповідач теж не висловив. За таких обставин суд доходить висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв`язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Підстав для відновлення позивачці дошлюбного прізвища суд не вбачає, оскільки вона виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1331,20 грн. ( а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved