Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

ТОВ ФК "Кредит-Капітал" звернулося в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 101888907 від 22.02.2024, у розмірі 38098,83 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. Позовні вимоги обґрунтовані тим, 22.02.2024 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит № 101888907, згідно з умовами якого відповідач отримав 14000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в сумі визначеній кредитним договором. Відповідач зі свого боку не виконав умови Кредитного договору. Згідно з п. 7.1. Кредитного договору № 101888907 від 22.02.2024 року визначає, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи кредитний договір відповідачка та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідач, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується Платіжним дорученням на користь відповідача від ТОВ «Мілоан». 29.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК "Кредит-Капітал" відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №110 МЛ/Т від 29.07.2024. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 101888907 від 22.02.2024, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 38098,83 грн, відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №110-МЛ/Т від 29.07.2024. З них: - прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 11620,00 грн; - прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 25778,83 грн; - прострочена заборгованість за комісією становить 700 грн. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення з відповідача на користь ТОВ ФК "Кредит-Капітал" заборгованості. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. Відзив на позов відповідач не подав. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ, ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ. Позовна заява надійшла до суду 25.09.2025 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана судді [PERSON] . З метою уточнення місця реєстрації відповідача, судом було здійснено запит, відповідь на який надійшла 01.10.2025. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 02.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження. Рішенням Вищої ради правосуддя № 2557/0/15-25 від 27.11.2025 року суддя [PERSON] звільнений з посади судді Бершадського районного суду Вінницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Наказом Бершадського районного суду Вінницької області № 38-к від 28.11.2025 року суддю [PERSON] відраховано зі штату суду, у зв`язку із звільненням з посади судді у відставку. Розпорядженням керівника апарату Бершадського районного суду Вінницької області від 28.11.2025 року відповідно до п.2.3.43, 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 справу передано до розгляду судді Бершадського районного суду Вінницької області Хмель Р.В. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 01.12.2025 цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. У судове засідання представник позивача Усенко М.І. не з`явився, через підсистему "Електронний суд" подав заяви, в яких просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , також в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕННІ СУДОМ. Судом встановлено, що 22.02.2024 року між фізичною особою позичальником: [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 101888907, згідно з умовами якого відповідач отримав 14000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного Договору є Анкета-заява на кредит № 101888907 позичальника від 22.02.2024 року, що заповнена відповідачем. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Крім того, положеннями кредитного договору передбачено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. 29.07.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК "Кредит-Капітал" уклали договір факторингу № 110-МЛ/Т, згідно якого ТОВ ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 101888907 від 22.02.2024. Платіжним дорученням №83384373 від 22.02.2024 підтверджується надання коштів відповідачу ТОВ "Мілоан" на виконання кредитного договору №101888907. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 101888907 від 22.02.2024 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №110-МЛ/Т від 29.07.2024. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" вимушене звернутись з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Сума заборгованості відповідача становить 38098,83 грн, відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 101888907 від 22.02.2024, відомостей про щоденні нарахування та погашення, витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №110-МЛ/Т від 29.07.2024. З них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 11620 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить - 25778,83 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить - 700 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 23777154/6028 від 12.08.2025, проте борг погашено не було. МОТИВИ СУДУ, НОРМИ ПРАВА ЗАСТОСОВАНІ СУДОМ. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи, договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи це положення закону, правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Договір, укладений в електронній формі, є таким, що прирівнюється до договору укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, розрахунками заборгованості підтверджується, що відповідач [PERSON] порушив графіки погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Таким чином, ТОВ ФК "Кредит-Капітал" наділено правом грошової вимоги до відповідача, а первісний кредитор втратив такі права. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). ВИСНОВКИ СУДУ. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не оспорив ані суму позову, ані правильність проведеного позивачем розрахунку, ані підстав, з яких позов заявлений, та зважаючи, що станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитними договорами у добровільному порядку не сплатив, тому суд приходить до висновку, що з відповідача, як позичальника, підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 38098,83 грн. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження судових витрат позивачем надано: - Договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025. - Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2093. - Копія ордера на надання правової допомоги серія ВС № 1381377. - Копія Акту надання послуг № Д/1937 від 20.08.2025 та детальний опис наданих послуг до Акту. Зі змісту позовної заяви слідує, що в рамках кредитного договору № 101888907 від 22.02.2024 відповідно до Акту надання послуг № Д/1937 від 20.08.2025 та детального опису наданих послуг до нього, витрати на професійну правову допомогу становлять 8000,00 грн. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд звертає увагу, що ця справа є типовою та нескладною, договором про надання правової допомоги не визначено як розмір гонорару адвоката, так і вартість його послуг. Тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно із зазначеним переліком. Враховуючи критерії реальності витрат, а також критерії розумності їхнього розміру та обставини цієї справи, що зазначені вище, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають витрати у розмірі 5000,00 грн, що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі. Крім того, оскільки позов задоволений, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved