Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

03.02.2026, [PERSON] , який діє від імені та в інтересах сина інваліда ІІІ групи учасника бойових дій, [PERSON] , звернувся в суд з позовом до ФОП [PERSON] , керівника Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта" відділення Укрпошти "Рахів-90600", [PERSON] , про захист прав споживачів. Позовні вимоги мотивує тим, що 22 серпня 2025 року, між позивачем по справі [PERSON] , 1990 року народження та відповідачем, ФОП [PERSON] було укладено Договір №686/060525 про купівлю продаж газобетонних блоків 200x300x600 Д 600 (1000 штук) за які позивач оплатив загальну суму 111600 гривень, де строк виконання Договору обумовлений до 31 грудня 2025 року. Стверджує, що у вказаний період часу відповідачем не виконано умови Договору №686/060525 від 22.08.2025 та не доставлено товар, тобто газобетонні блоки, які було зі сторони позивача по справі проплачені у стовідсотковому розмірі. 02.12.2025, позивачем було подано до відповідача Претензію за №28 від 02 грудня 2025 року, щодо повернення коштів, у випадку незадоволення претензії в семиденний строк в добровільному порядку, позивач змушений звернутися за захистом своїх прав в державний орган по захисту прав споживачів або до суду. Якщо Претензія №28 від 02 грудня 2025 року була відправлена із повідомленням про вручення відповідачу по Укрпошті 9060001579296, 02 грудня 2025 року, де відправлений лист повертається 26 грудня 2025 року без повідомлення про вручення відповідачу, послуги Укрпошті були оплачені в сумі 100 гривень при відправці 02 грудня 2025 року, що засвідчує доданий доказ додатку. На звернення особисто, 30 грудня до працівників Укрпошти, що засвідчує додаток 2, із питання про відсутність одержання повідомлення про вручення особисто ФОП [PERSON] , за поштові послуги оплачено 100 (сто) гривень 00 копійок, представник позивача, [PERSON] жодних пояснень не одержав по сьогоднішній день. Зазначає, що якщо при розгляді матеріалів справи у суді працівники Укрпошти м. Рахів не нададуть жодних доказів про свою невинуватість у пропажі повідомлення про вручення рекомендованого листа відповідачу по справі [PERSON] , представник позивача буде просити суд стягнути 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, моральної шкоди на користь позивача, як інваліду війни, за невиконання умови Договору №686/060525 від 22.08.2025. На письмову Претензію, направлену 02.12.2025 відповідачу, позивач по справі відповіді не отримав, було повернуто поштовий конверт, що засвідчує доданий доказ, який суду для розгляду надається, додаток 2. Виходячи з вищевикладеного, представник позивача, вважає що на підставі ч.1 ст.10, ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за Договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим, де просить: а) розірвати договір купівлі-продажу №686/060525 від 22.08.2025 з поверненням сплаченої суми грошової суми. У випадку незадоволення Претензії в семиденний строк в добровільному порядку позивач по справі змушений звернутися за захистом своїх прав в державний орган по захисту прав або до суду. При зверненні до суду, крім зазначеної в претензії вимоги, представником позивача, заявлено вимогу про компетенцію моральної шкоди в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, за призупинення будівництва житлового будинку для сім`ї позивача. За відсутності наявності товару, вимога споживача про повернення коштів підлягає негайному задоволенню у виконанні. Зазначає, що позивач є інвалідом Ш групи, ветеран війни, учасник бойових дій, через таке відношення щодо несправедливості відносно нього, як учасника бонових дій, був вимушений приділяти значну частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, багаторазово звертався до відповідача, як усно так і письмово, звертався за юридичною допомогою. Внаслідок неправомірних дій відповідача у позивача погіршився і фізичний стан, останній почав відчувати (головні болі, підвищення тиску, нервове напруження), що змусило його звернутися до сімейного лікаря, змінити звичний ритм проживання та роботи, про що також бачили рідні батьки та сусіди, що засвідчує - доданий доказ, який суду для розгляду надається, спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 25000 гривень (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Оскільки, позивач проживає в [ADDRESS] , товар також було придбано через мережу інтернету, тому згідно чинного законодавства на підставі виборної підсудності, позивач звертається з даним позовом до Рахівського районного суду, Закарпатської області. Крім того, позивач повідомляє, що з аналогічним позовом до відповідача, не звертався. Враховуючи вищенаведені обставини просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 05.02.2026 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Призначено справу до судового розгляду на 09 годину 00 хвилин 05 березня 2026 року. Надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. 05.03.2026, у зв`язку з поверненням до суду поштових конвертів з копіями ухвали про відкриття провадження по справі, копіями позову та долучених до нього документів, що направлялися на адреси відповідачів зазначені у позовній заяві, з відміткою уповноваженої особи Укрпошти від "адресат відсутній за вказаною адресою" та "за закінченням терміну зберігання", розгляд справи відкладено на 01.04.2026 о 09 годині 10 хвилин. Водночас, повторно надіслано копії ухвали про відкриття провадження по справі, копії позову та долучені до нього документи, а також повідомлено відповідачів про наступну дату судового засідання. 06.03.2026, представник позивача, [PERSON] , подав через канцелярію суду клопотання відповідно до статті 43 ЦПК України про ознайомлення з матеріалами справи. Окрім цього, 26.03.2026, представник позивача [PERSON] , подав через канцелярію суду клопотання відповідно до статті 43 ЦПК України, про розгляд справи за участю сторін. На підставі ухвали суду від 27.03.2026, у задоволенні клопотання [PERSON] про розгляд справи за позовом представника позивача керівника ГО "Говори правду народу", [PERSON] , який діє від імені та в інтересах сина інваліда ІІІ групи учасника бойових дій, [PERSON] до ФОП [PERSON] , керівника Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта" відділення Укрпошти "Рахів-90600", [PERSON] , про захист прав споживачів, за участі сторін, відмовлено. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. Відповідачка, ФОП [PERSON] , була належним чином повідомленою про наявність ухвали про відкриття провадження по справі від 05.02.2026, оскільки копії ухвали про відкриття провадження по справі, копії позову та долучені до нього документи, направлялися за юридичною адресою: ФОП [PERSON] . Водночас, поштові конверти були повернуті до суду з відміткою уповноваженої особи Укрпошти від 16.02.2026, "неправельно зазначена/відсутня адреса" та 17.03.2026 "адресат відсутній за вказаною адресою", отже відповідачка відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України вважається повідомленою про відкриття провадження у справі належним чином. З огляду на відсутність відомостей про інше місце перебування ФОП [PERSON] , Рахівський районний суд 05.03.2026 розмістив оголошення на офіційному сайті судової влади, що є також належним повідомленням відповідачки відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, однак відзиву на день судового розгляду справи відповідачка не надала. Відповідач, керівника Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта" відділення Укрпошти "Рахів-90600", [PERSON] ,повідомлявся про наявність ухвали про відкриття провадження по справі від 05.02.2026, зокрема, копії ухвали про відкриття провадження по справі, копії позову та долучені до нього документи, направлялися за місцем відділення Укрпошти, поштові конверти були повернуті до суду з відміткою уповноваженої особи Укрпошти від 19.02.2026, "закінчення встановленого терміну зберігання". Поряд з цим, відповідно до роздруківки трекінгу відправлень Укрпошти від 09.03.2026, вбачається, що "вручено за довіреністю", отже він відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином. З огляду на відсутність відомостей про інше місце перебування відповідача, Рахівський районний суд 05.03.2026, розмістив оголошення на офіційному сайті судової влади, що є також належним повідомленням відповідача відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, однак відзиву на день судового розгляду справи відповідач не надав. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачами у встановлений законом строк відзив не подано, у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 22 серпня 2025 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір №686/060525 про купівлю продаж газобетонних блоків. Відповідно до умов договору п.1.1 продавець зобов`язується продати та передати у власність Покупцю, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується оплатити й прийняти Товар в асортименті, кількості та по цінам за одиницю виміру визначеними Сторонами у Специфікаціях (додатки) до цього Договору. Згідно п.2.1. умов договору Товар поставляється Покупцеві Продавцем за рахунок Покупця до місця призначення службами доставки або власним автотранспортом однієї зі Сторін. П.2.2 передбачено, що відвантаження Товару здійснюється Продавцем не пізніше п`яти банківських днів із дня отримання 100 відсоткової попередньої оплати, якщо інше не передбачено Додатком, що є невід`ємною частиною даного Договору. Згідно п.4.4, оплата за Товар здійснюється у безготівковій формі шляхом 100-відсоткової передплати на підставі встановленого Продавцем рахунку протягом (трьох) банківських днів, якщо інше не передбачено відповідним додатком до цього Договору. Відповідно до п.7.2. сторона, яка порушила зобов`язання, визначене цим Договором та/або чинним законодавством України, зобов`язана відшкодувати завдані збитки Стороні, права або законні інтереси якої порушено. П.7.3. стверджується, що за порушення строку поставки (несвоєчасне відвантаження Товару), який зазначений у п.2.2 цього Договору, більше ніж 10 календарних днів, Покупець може стягнути з Продавця неустойку у розмірі 0,1 % від суми недопоставленого Товару за кожен день прострочення. Відповідно до п.7.5. у випадку порушення (прострочення) Продавцем строків, визначених п.2.2 цього Договору, більше ніж 30 (тридцять) календарних днів, Покупець вправі відмовитися від прийняття Товару, про що Покупець зобов`язаний у письмовій формі повідомити Продавця. При цьому, Продавець зобов`язаний повернути суму сплати (яка не була покрита поставкою Товару) на поточний рахунок Покупця протягом п`яти банківських днів з дати отримання такого повідомлення. Згідно п.10.2 термін цього Договру закінчується 31 грудня 2025. П.10.3. закінчення терміну цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. Як вбачається з виписаного ФОП [PERSON] , рахунку на оплату товару- газобетонний блок 200х300х600х D500 за №686/6 від 22.08.2025, всього на суму 111600 гривень. Факт перерахування грошових коштів у сумі 111600 гривень на рахунок ФОП Осоченко М.В., [NUMBER] АТ "ПУМБ", за оплату товару, газобетонний блок 200х300х600х D500 за №686/6 від 22.08.2025, підтверджується квитанцією від 22.08.2025 АТ КБ "ПРИВАТБАНК", де платником є позивач [PERSON] , а отримувач ФОП [PERSON] , ЄДРПОУ3157918083. У порушення умов Договору, відповідачкою ФОП [PERSON] , не виконано умови Договору №686/060525 від 22.08.2025 та не доставлено товар, газобетонні блоки, за які позивачем повністю було перераховано кошти. 02.12.2025, позивачем [PERSON] , було подано до ФОП [PERSON] , Претензію за №28 від 02 грудня 2025 року, щодо повернення коштів, у випадку незадоволення претензії в семиденний строк в добровільному порядку позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. На письмову Претензію, направлену 02.12.2025 відповідачці, ФОП [PERSON] , позивач по справі відповіді не отримав. Віповідно до копії фотосвітлини повернутого поштового конверту, претензію повернуто відправнику з відміткою уповноваженої особи Укрпошта від 21.12.2025 "адресат відсутній". Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність, які повинні бути дотриманні сторонами при укладенні договору. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», а також положеннями ЦК України та ГК України. Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», договір, укладений на відстані, - це договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Пункт 11 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» вказує, що засоби дистанційного зв`язку - це телекомунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Частиною 3 вказаної статті встановлено, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Зокрема згідно з пунктом 7 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами. Згідно зі ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Устатті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 цієї статті); продукція - це будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Згідно з ч.1, 2 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Позивач надісланою Претензією фактично повідомив відповідачку ФОП [PERSON] , про неотримання (недоставлення) товару у строк, а саме: газобетонних блоків 200х300х600х D500, що на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», свідчить про розірвання договору купівлі-продажу. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі №757/39725/19-ц (провадження №61-15916св20). Оскільки, відповідачою ФОП [PERSON] , не виконано умови та не доставлено товар за Договором №686/060525 у визначений строк, суд приходить до висновку, що відповідачка порушила свої зобов`язання за договором, з огляду на що наявні підстави для застосування передбачених законом наслідків. У зв`язку з тим, що позивачем було виконано умови договору купівлі-продажу, шляхом оплати вартості товару в розмірі 111600 гривень, а відповідачка фактично не доставила (не передала) позивачу товар, існують підстави для розірвання договору купівлі-продажу у зв`язку з невиконанням іншою стороною договору своїх зобов`язань перед покупцем. Документів, які б підтверджували виконання відповідачкою ФОП [PERSON] своїх зобов`язань за Договором №№686/060525 від 22.08.2025, суду не надано. Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 917/1307/18 від 23 жовтня 2019 року, зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Простіше кажучи, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення. Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання договору купівлі-продажу та стягнення з відповідачки на користь позивача грошових коштів у розмірі 111600 гривень, в рахунок відшкодування суми оплати вартості товару. Крім того, на підставі ч.2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів», прямо передбачено право споживача па відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції або неналежного обслуговування. Також застосовується стаття 23 Цивільного кодексу України, яка визначає загальні засади відшкодування моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 23 Цивільного кодексу України кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода - втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В законодавстві України відшкодування моральної шкоди регулюється Конституцією України та Цивільним кодексом України. Позивач визначив у позові суму, як належну компенсацію завданої моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідачки, у розмірі 25000 гривень, яку суд вважає не у повній мірі такою, що відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості, виходячи із такого. Згідно з п. 3 ч. 2статті 23 ЦКУкраїни, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У пунктах 3, 5постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 (із змінами та доповненнями) розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. Судом встановлено, що з вини відповідача позивач особа з інвалідністю ІІІ групи, ветеран війни, учасник бойових дій, був вимушений приділяти значну частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, не отримавши даний товар та неповернення грошових коштів сплачених за товар, отже це призвело до незручностей, хвилювань, душевних страждань, необхідності прикладення часу та зусилля для відновлення своїх прав. Отже, у даному випадку наявні підстави для захисту його порушених прав у вигляді завдання моральної шкоди. Враховуючи характер завданої шкоди, ступінь вини відповідача, глибину душевних страждань та інших негативних наслідків, завданих позивачу винними діями відповідача, тривалість його моральних страждань, суд вважає обґрунтованою та такою, що відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості суму компенсації моральної шкоди розміром 5000 гривень. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню шляхом розірвання Договору купівлі продажу №686/060525 від 22.08.2025 та стягнення з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 111600 гривень, в рахунок відшкодування суми оплати вартості товару та компенсації моральної шкоди у розмірі 5000 гривень. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з керівника Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта" відділення Укрпошти "Рахів-90600", [PERSON] , суд зазначає наступне. Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Згідно положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд зобов`язаний вирішити справу за тим зверненням особи, що пред`явлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Відповідач - це особа, яка на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц). Позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому, слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача). Водночас, позивач всупереч вимогам ч.1-3 ст.51 ЦПК України своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або залучення у справі як співвідповідачів, не скористався, тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, суд позбавлений можливості самостійно вчинити такі процесуальні дії. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним, з власної ініціативи. Згідно з ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України, шкода, завдана працівником під час виконання ним трудових обов`язків, відшкодовується юридичною особою, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах. Таким чином, відповідальність за дії працівників та якість надання послуг несе безпосередньо юридична особа. Відділення поштового зв`язку є лише структурним підрозділом АТ «Укрпошта» і не має статусу окремої юридичної особи. Позов про відшкодування шкоди (моральної чи матеріальної) може бути пред`явлений лише до юридичної особи - АТ «Укрпошта». Зважаючи на викладене та у зв`язку з поданням позивачем позовної заяви до керівника Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта" відділення Укрпошти "Рахів-90600", [PERSON] , який є неналежним відповідачем у даній справі, а суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи, наявні правові підстави для відмови у задоволенні позову. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача, яким є Акціонерне товариство "Укрпошта", ЄДРПОУ:21560045, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд.22, Київської області.

Outcome: partial