Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання та просить стягнути з [PERSON] , на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, тобто до [INFO] , а також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою [PERSON] та перебуває на повному її утриманні. На даний час донька є повнолітньою та навчається у 12 класі протягом 2025-2026 навчального року в Другій багатопрофільній школі у місті Петах-Тіква, Ізраїль. Планове завершення навчання 29.07.2026. Позивачка вказує, що велика частина її заробітку спрямовується на оплату навчання доньки, а також на її забезпечення необхідними навчальними матеріалами, харчуванням, одягом і щоденним проїздом додому. Оскільки вона навчається за денною формою навчання, не має змоги влаштуватися на роботу для самостійного заробітку. На підставі викладеного, позивач змушена звернутись до суду за захистом прав та інтересів дочки, оскільки відповідач не бажає самостійно сплачувати кошти на утримання власної дитини. 2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 10 лютого 2026 року було відкрите провадження у даній справі, а такожроз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками було надіслано 12.02.2026 року рекомендованим листом, проте вказаний лист повернувся до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Станом на день розгляду справи відповідач не надав до суду відзиву чи заперечення на позовну заяву. Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. 3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають доньку [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] . Як вбачається з довідки від 07.01.2026, виданої директором Другої багатопрофільної школи у місті Петах-Тіква Владислава Байдюк, номер посвідчення особи [NUMBER] , навчається у 12 класі протягом 2025-2026 навчального року. Планове завершення навчання 29.07.2026 року. [PERSON] зареєстрована та проживає разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи. Позивач вказує, що донька перебуває повністю на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Протилежного судом встановлено не було. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Такий правовий висновок, міститься у рішенні Верховного Суду від 04.07.2018 року, справа № 308/13136/16-ц, предметом розгляду якої було питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідност. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідност. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою відповідача, яка після досягнення повноліття продовжує навчання в закладі освіти на денній формі, в зв`язку з чим не має можливості працювати та утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги для забезпечення навчального процесу та особистого розвитку. Суд враховує, що обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, покладається на обох батьків. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги оскільки [PERSON] є особою працездатного віку та відсутні відомості про наявність у нього інших утриманців. За положеннями ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, враховуючи вимогист.182СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 14.01.2026 та на період її навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. На думку суду, встановлений судом розмір аліментів в першу чергу буде відповідати інтересам дитини та суттєво не вплине на матеріальне становище відповідача. Приймаючи до уваги, що навчання [PERSON] закінчується 29.07.2026 р. то аліменти слід стягувати саме до вказаної дати, а не до 23 років, як просить позивач, таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат суд зазначає наступне. [PERSON] в позовній заяві зазначає, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат які понесла позивач становить 2000 грн. витрати на правничу допомогу. Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин першої та другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів на підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. Зокрема, докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Станом на час ухвалення судом рішення в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн., тому правові підстави для стягнення на користь позивача судових витрат на надання правничої допомоги відсутні. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1331 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial