Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, просила суд: стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки доходів (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . У обґрунтування поданого позову зазначено, що 14 лютого 2013 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у Фортечному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 69. Від спільного шлюбу у них є дитина, син [PERSON] , який народився [INFO] . 24 липня 2025 року рішенням Фортечного районного суду міста Кропивницького шлюб між ними розірвано (справа № 404/4027/25). Відповідач є працездатною особою, але жодним чином не допомагає у фінансовому утриманні дитини, добровільно матеріальну допомогу щодо утримання дитини не надає. Ухвалою судді від 08 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 18 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 25 грудня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що з даною позовною заявою він не погоджується так, як вважає, що вказаний розмір аліментів, а саме 1/4 частка суперечить чинному законодавству України. Він від попереднього шлюбу має малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . ЇЇ мати [PERSON] подала до Фортечного районного суду міста Кропивницького позовну заяву про стягнення з нього аліментів (справа № 404/13648/25). У зв`язку з цим стягнення аліментів на 2 дітей від різних шлюбів не може бути у розмірі 1/4 частки від заробітку. Вказано, що при народженні дітей від різних матерів, діти мають рівні права на отримання аліментів. Сумарно повинно складати стягнення аліментів 1/3 (33%) від доходу платника аліментів та вони діляться порівну на двох дітей, тобто по 16,5% на кожну дитину. У зв`язку з тим, що він має двох малолітніх дітей від різних шлюбів, він має право сплачувати аліменти у розмірі - 1/3 (33%) доходу, які діляться порівну на двох дітей, тобто по 16,5% на кожну дитину, у зв`язку з цим позивачу у позовних вимогах про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу потрібно відмовити. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд під час ухвалення рішення врахувати поданий ним відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Фортечного районного суду міста Кропивницького від 24 липня 2025 року (справа № 404/4027/25). У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). До відзиву відповідачем додано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , у якому батьком вказаний відповідач, [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з ч. 1, 2 ст. 179 ЦПК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач зазначав, що у нього є ще одна дитина від іншого шлюбу, однак суду не надано доказів, що з відповідача стягуються аліменти та утримання цієї дитини. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а також положення ст.185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, відповідно до положень ст.186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, стягується з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved