Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме: 11/200 частку житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] , в порядку набувальної давності. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з грудня 2015 року по 12.11.2024 року вона проживала з [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , який [INFO] помер. Співвласниками вказаного житлового будинку є: [PERSON] , якій належить 12/25 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Конотопською державною нотаріальною конторою від 09.12.2004 року № 4833 та померлому [PERSON] , якому належало 41/100 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Конотопською державною нотаріальною конторою від 20.10.2000 року № 1-5661, після якого власником став [PERSON] . Під час проживання з [PERSON] вона неодноразово намагалася з`ясувати власників вказаного майна та оформити право власності на вказану частку житлового будинку, про те їй це не вдалося, оскільки останнім власником частки була [PERSON] , яка померла ще в 1992 році. Після її смерті спадщину прийняла її донька [PERSON] , але не оформила спадкових прав та [INFO] померла, після смерті якої спадщину прийняв [PERSON] , але також не оформив спадкових справ та помер. Крім того, після померлої [PERSON] з заявою про прийняття спадщини в 1993 році зверталася [PERSON] , яка також до теперішнього часу спадкових справ не оформила. Після встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, їй вдалося в нотаріальному порядку оформити право власності лише на 11/200 частку житлового будинку, інша частка залишається не оформленою. З 2015 року мешкає за вказаною адресою до теперішнього часу, сплачує комунальні платежі доглядає за часткою будинку аби запобігти псуванню чи руйнуванню, проводить поточний ремонт. Володіє майном відкрито і ніколи не приховувала цього факту та безперервно. Жодного разу за всі ці роки претензій до позивача ні від кого щодо проживання та користування власністю не надходило. Маючи намір оформити право власності за набувальною давністю на займане житлове приміщення, в позасудовому порядку позивач намагалася з`ясувати дане питання, проте вирішити його можливо лише в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач Конотопська міська рада Сумської області в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить судове засідання проводити без участі представника за наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 29). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти позовних вимог (а.с. 34). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, не заперечує проти позовних вимог (а.с. 37). Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з`явилася про час, день розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, [PERSON] народилася [INFO] в м. Конотоп Сумської області (а.с. 6 - 8). З копії витягу з реєстру територіальної громади № 2025/004075014 від 27.03.2025 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Конотоп Сумської області (а.с. 13). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 421373438 від 07.04.2025 року вбачається, що 41/100 частка житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих у [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] (а.с. 14, 15). З копії довідки-характеристики наданої КП «Конотопське МБТІ» № 640 від 19.07.2023 року вбачається, що житловий будинок який розташований в [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності: 11/100 частка - [PERSON] ; 41/100 частка [PERSON] ; 12/25 частка - [PERSON] . Житловий будинок складається з: А1-1 - житлового будинку; В1 сарая; Д1 вбиральні; Ж1 літнього душа; З1- вбиральні; К1 сарая; Л1 вбиральні; № 1-7 огорожі; № 3 - колодязя (а.с. 16). Згідно копії свідоцтва на спадщину за законом від 28.01.2026 року, посвідченого приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Вороною Г.І. спадкоємцем майна [PERSON] , 1960 року народження, який помер [INFO] , а саме: 11/200 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). З копії витягу з Державного реєстру речових прав № 84001186 від 28.01.2026 року вбачається, що приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Вороною Г.І., заведена спадкова справа № 73872867, на майно спадкодавцем якої є [PERSON] , що складається з 11/200 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , спадкоємцем якої є [PERSON] (а.с. 18). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав № 462020311 від 28.01.2026 року вбачається, що 11/200 частина житлового будинку в [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належить [PERSON] (а.с. 19). З копії свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 06.05.1997 року вбачається, що 11/200 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с. 20). Згідно копії висновку про вартість майна вбачається, що вартість 11/100 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , становить 76 182 грн. 70 коп. (а.с. 24). Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні пояснив, що позивача знає тривалий час, сусіди, підтримують дружні стосунки, дійсно більше 10 років позивач безперервно володіє та користується житловим будинком з господарчо-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що вона знає позивача тривалий час, сусіди, підтримують дружні стосунки, надала аналогічні пояснення. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди мають враховувати, що для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до зазначеної статті повинні існувати наступні ознаки: володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків. У відповідності до вищенаведених норм матеріального права, ознаками володіння, необхідними для набуття права власності за набувальною давністю є добросовісне, відкрите та безперервне володіння, які повинні мати місце одночасно. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. При вирішенні спорів про набувальну давність необхідно враховувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися у повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Позов про право власності за давністю володіння не може пред`явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Така правова позиція викладена у п.6 Постанови спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» за № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року. Враховуючи положення ст. 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст. 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 16 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які стверджують, що позивач добросовісно заволоділа 11/200 часткою житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] , понад 10 років, продовжує відкрито, безперервно володіти нею, інші особи на вказане майно не претендують, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved