Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» у грудні 2025 року звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №159064 від 01.11.2024 року. В обґрунтування доводів позовної заяви посилається на те, що 01.11.2024 року між ТОВ "Кредіплюс" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №159064 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Кредитодавець надав позичальнику споживчий кредит на суму 12 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалась повернути кредит та сплачувати проценти відповідно до умов договору. Кредитор перерахував відповідачу кошти у розмірі 12 000 грн. на її банківську карту. Таким чином кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав. Тому, станом на звернення до суду, заборгованість за кредитним договором становить 19 526,10 грн. 16.04.2025 ТОВ " Кредіплюс " (Клієнт) та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №16042025 та відповідно до витягу з реєстру прав вимоги відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №159064 від 01.11.2024 року. Відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 19 526,10 грн., яка складається з: 12 000 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 7 025,10 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами; 501 грн. заборгованість по комісії. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. Відповідач в судові засідання не з`являлась, про день та час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлена також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, оскільки відповідач щодо інших двох кредитних договорів та заборгованості не висловлювалась. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.11.2024 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №159064, за умовами якого: загальна сума кредиту становить 12 000 грн., яка надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 9 000 грн. на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті, у розмірі 3 000 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно з п.2.5 індивідуальної частини; проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00%; тип процентної ставки - фіксована; комісія за надання кредиту 3 000 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника; загальний строк кредитування - 84 днів з 01.11.2024 року (дата надання кредиту) по 24.01.2025 року, правочин підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Згідно із графіком платежів за кредитним договором, що є додатком до договору про споживчий кредит №159064від 01.11.2024 року загальна вартість кредиту складає 22 0314,10 грн., з яких: 12 000 грн. - сума кредиту за договором, 7 025,10 грн. - проценти за користування кредитом, 3 000 грн. - комісія за надання кредиту. До укладення кредитного договору, 01.11.2024 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, в якому наведена інформація щодо умов кредитування. Відповідно до наданого ТОВ «ФК «Кредіплюс» розрахунку за договором №159064 від 01.11.2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.01.2025 року, за [PERSON] непогашений залишок заборгованості складає 19 526,10 грн., з яких: 12 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7 025,10 грн. нараховані відсотки (у період з 01.11.2024 року по 24.01.2025 року); 501 грн. комісія. 16 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №16042025, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило на користь ТОВ «Юніт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №159064 від 01.11.2024 року, що укладений між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та боржником [PERSON] .. Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору факторингу №159064 від 01.11.2024 року реєстр прав вимог №1 ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 526,10 грн., з яких: 12 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7 025,10 грн. нараховані відсотки; 501 грн. комісія. Згідно з наданої ТОВ «Юніт Капітал» виписки з особового рахунку за кредитним договором №159064 від 01.11.2024 року станом на 01.11.2025 року за [PERSON] непогашений залишок заборгованості складає 19 526,10 грн., з яких: 12 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7 025,10 грн. нараховані відсотки; 501 грн. комісія. Згідно з витребуваною судом інформацією від АТ «Райффайзен Банк», банківська картка № [NUMBER] емітовано на ім`я [PERSON] та надано виписку про рух коштів, по вказаній банківській картці за період з 01.11.2024 року по 06.11.2024 року, з якої слідує, що 01.11.2024 року на банківську карту було зараховано переказ у розмірі 9 000 грн. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір, оформлений письмовим документом і підписаний сторонами. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 3 огляду на вищезазначене, враховуючи, що відповідач не дотрималась умов, передбачених кредитним договором № 255943751 від 09.03.2023 року, допустила заборгованість на суму 19 526,10 грн., суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення заборгованості з [PERSON] є обґрунтованими та доведеними, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, оскільки фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, зобов`язання належним чином відповідач не виконала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, заявлені проти неї позовні вимоги не оспорювала, доказів протилежного у відповідності до ст. 81 ЦПК України до суду не подала. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає, що сплачений ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» судовий збір в сумі 2422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 3 ст. 133ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що 05.06.2025 року між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 року та укладено додаткову угоду № 25770870328 до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 року, за умовами якої адвокатське бюро прийняло на себе зобов?язання надати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів ТОВ «Юніт Капітал» з питань, що відносяться до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів по справах про стягнення заборгованості за кредитним договором №159064 від 01.11.2024 року боржником якого є [PERSON] .. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, (провадження №14-38219) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171г19). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об?єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Для суду не є обов?язковими зобов?язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). З огляду на зазначене, враховуючи фактичний обсяг наданих адвокатом Тараненко А.I. юридичних послуг, співмірність суми витрат із складністю справи та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд доходить висновку, що дана справа є незначної складності й не потребувала заявленого позивачем часу для підготовки процесуальних документів адвокатом, виходячи з співмірності заявлених вимог, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу на стадії розгляду у розмірі 7 000 грн. підлягають в цій частині задоволенню частково у розмірі 3 000 грн., стягнувши зазначену суму з відповідача.

Outcome: partial