Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги, мотивовано тим, що 24.11.2023 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 00-10379363 в електронній формі. Крім того, Відповідач виконувала умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. 17.12.2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" уклали Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн згідно умов якого, ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 00-10379363 від 24.11.2023 року. 02.04.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 020425-У відповідно до умов якого було відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 00-10379363 від 24.11.2023 року. Всупереч умов Договору № 00-10379363 від 24.11.2023 року Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 10380,00 грн, з яких: 5500,00 грн - заборгованість по кредиту; 4880,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за договором №00-10379363 від 24.11.2023 року в розмірі 10380,00 грн, а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та 7000,00 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.01.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками отримано відповідачем 11.02.2026р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористалася. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 24.11.2023 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 00-10379363. Сума кредитного ліміту (Сума кредиту) складає: 5000,00 грн. Строк дії кредитної лінії: 240 календарних днів. Дата повернення кредиту 24.07.2024 року. Договір підписано електронним підписом відповідача - одноразовий ідентифікатор 95038 від 24.11.2023 року. Відповідно до копії довідки про ідентифікацію [PERSON] , яка була проведена за допомогою одноразового ідентифікатора 95038 який направлено позичальнику на номер телефону. Відповідно до п. 1.3.1 Договору кредитної лінії, Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Рекомендовану дату погашення процентів 24 грудня 2023 року, та здійснювати чергові платежі по сплаті нарахованих процентів на кожний 30 день після Рекомендованої дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії. Відповідно до п.1.5 Договору, кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту в розмірі 10% від суми кредиту, що складає 500,00 грн. Відповідно до відповіді наданої АТ КБ «Приватбанк» від 27.02.2026 року на ім`я [PERSON] було емітовано карту № [NUMBER] . Відповідно до виписки по рахунку за період з 24.11.2023 року по 29.11.2023 року зазначено, що 24.11.2023 року на картку було здійснено зарахування у сумі 5000,00 грн. Відповідно до ст. 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися у письмовій формі, у тому числі електронній. Згідно зі ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом направлення пропозиції (оферти) та її прийняття (акцепту), а використання одноразового ідентифікатора є належним способом підтвердження волевиявлення сторони. Таким чином, кредитний договір укладено належним чином, а первісний кредитор виконав свій обов`язок щодо надання кредитних коштів. Відповідно до детального розрахунку ТОВ «МАКС КРЕДИТ» за кредитним договором № 00-10379363 від 24.11.2023 року станом на 17.12.2024 року заборгованість становить 10380,00 грн, з яких 5000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 4880,00 грн за нарахованими процентами, 500,00 грн за комісією. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Первісним Кредитором, Відповідач здійснювала часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за Договором кредитної лінії № 00-10379363 від 24.11.2023 року шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості за договором. Сплачуючи кредит, Відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». 17.12.2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" уклали Договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн згідно умов якого, ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 00- 10379363 від 24.11.2023р. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 00-10379363 від 24.11.2023 року у розмірі 10380,00 грн, з яких: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4880,00 грн - за відсотками. 02.04.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 020425-У відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за договором кредитної лінії № 00-10379363 від 24.11.2023 року . Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №020425-У від 02.04.2025 року Позивач набув права вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 00-10379363 від 24.11.2023 року у розмірі 10380,00, з яких: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4880,00 грн - за відсотками. Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора у тому обсязі та на умовах, що існували на момент переходу. Матеріалами справи підтверджено укладення договорів факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 та № 020425-У від 02.04.2025 року, реєстрів боржників та актів приймання-передачі, що свідчить про набуття позивачем статусу належного кредитора у спірному зобов`язанні. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. Водночас, як вбачається із договору кредитної лінії № 00-10379363 від 24.11.2023 року, графіку платежів до матеріалів справи, сума ліміту кредитної лінії складала 5000,00 грн, а не 5500,00 грн будь яких доказів збільшення суми кредитного ліміту суду надано не було. Суд враховує, що згідно з кредитним договором між Позичальником та Позивачем сторонами була передбачена комісія, яка обумовлюється як плата за надання кредиту у розмірі 10% від суми кредиту, що складає 500,00 грн. Разом з тим, у позовній заяві про стягнення заборгованості банк не вказав цю комісію окремо, а збільшив тіло кредиту до суми 5500,00 грн, включаючи в неї договірну комісію, і просить суд про стягнення тіла кредиту в такому розмірі. За положеннями Закону України «Про споживче кредитування» (зокрема, частини 2 статті 8, яка визначає склад загальних витрат за споживчим кредитом, зокрема комісії кредитодавця) та чинної судової практики, тіло кредиту є сумою, що фактично видається позичальнику, а комісії мають відображатися в позові окремо, з посиланням на конкретну умову договору та переліком відповідних послуг. Суд вважає, що банк не виконав обов`язок відокремленого аналізу нарахувань, відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про споживче кредитування» щодо розкриття повної інформації про складові вартості кредиту, а також статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка вимагає чіткого відображення будь?яких плат, які вимагаються від споживача. Оскільки позивач не представив детального розрахунку, у якому комісія отримала відповідне відокремлення від тіла кредиту, а в позові формально збільшив тіло кредиту за рахунок договірної комісії без відповідного обґрунтування, суд не може визнати вимогу щодо суми 5500,00 грн як окреме стягнення тіла кредиту обґрунтованою. Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які б підтверджували повне повернення кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. Отже, відповідно до ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк, а його невиконання є порушенням зобов`язання у зв`язку з чим суд вважає доведеним факт наявності заборгованості у загальній сумі 9880,00 грн, з яких: за тілом кредиту - 5000,00 грн, за відсотками - 4880,00 грн. Згідно із ч. 1ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2305,71 грн. Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши те, що від відповідача не надходило клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу та те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 6662,81 грн витрат на правову допомогу, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial