Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

25.02.2026 позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 30.09.2006 по 21.02.2021 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. З 02.09.2024 донька навчається в в ДНЗ «Полонський агропромисловий центр професійної освіти». У зв`язку з цим донька не може працювати та утримувати себе, потребує коштів на придбання посібників, канцелярського приладдя, продуктів харчування, одягу та іншого, необхідного для нормального життя та розвитку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча здоровий, працездатний та має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки. Вона ж, хоча й працює, проте цих коштів вкрай недостатньо для забезпечення належного рівня життя дитини. Просить суд стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на доньку [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 25.02.2026 до припинення навчання, але не довше, ніж до досягнення дитиною 23-х років. Ухвалою судді Полонського районного суду Хмельницької області від 27.02.2026 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 16.03.2026 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, вказує, що після розірвання шлюбу з позивачкою, зареєстрував шлюб зі [PERSON] , з якою в них народилось троє дітей, що перебувають на його утриманні. Стверджує, що жодного разу не ухилявся від матеріальної допомоги своїй доньці [PERSON] від першого шлюбу, регулярно сплачував аліменти, за період з червня по листопад 2025 року сплатив аліменти в загальній сумі 41249,70 грн. Проте аліменти в тій частці, що просить стягнути позивачка поставлять у скрутне становище інших його дітей. У зв`язку з цим, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу). Третя особа [PERSON] жодних заяв не надавала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Рішенням суду від 21.02.2011 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та для [PERSON] після розірвання шлюбу залишено прізвище « [PERSON] ». Відповідно до даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого отримала прізвище « [PERSON] ». Позивачка [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані за однією адресою, що підтверджено даними витягу з реєстру територіальної громади №2026/002921996 від 24.02.2026 та довідки про реєстрацію місяця проживання особи (а.с.7, 9 зворот) Згідно з даними довідки №50 від 20.02.2026, виданої в.о. директора ДНЗ «Полонський агропромисловий центр професійної освіти», [PERSON] , навчається у вказаному закладі за спеціальністю «Швачка.Кравець», форма навчання денна, термін навчання з 02.09.2024 по 30.06.2026 (а.с.11). З довідки про доходи №237 від 09.03.2026, виданої ДНЗ «Полонський агропромисловий центр професійної освіти» вбачається, що загальна сума доходу здобувача освіти [PERSON] за період навчання з 01.09.2025 по 01.03.2026 становить 0 грн (а.с.30). Даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] 09.10.2011 зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] » (а.с.21). Відповідно до даних свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.23-28). З довідки про доходи №51-ЛЕ від 10.03.2026, виданої ТОВ «Лотівка Еліт», вбачається, що [PERSON] за період з червня по листопад 2025 року сплатив аліменти в загальній сумі 41249,70 грн (а.с.31). Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положеннями ст. 200 ЦК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Суд при ухваленні рішення враховує, що донька сторін хоча й досягла повноліття, проте продовжує навчання, стипендії не отримує, тому потребує матеріальної допомоги від батьків у зв`язку з навчанням. Враховано також, що відповідач має на утриманні трьох дітей від іншого шлюбу, що не позбавляє його обов`язку щодо утримання його повнолітньої доньки [PERSON] . Враховуючи принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дітей, встановлені конкретні обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, те, що на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу і те, що батько повнолітньої дитини має можливість надавати матеріальну допомогу у зв`язку з продовженням навчання, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на період навчання доньки у розмірі 1/5 частки від усіх доходів щомісячно, починаючи з 25.02.2026 (дня пред`явлення позову) до закінчення навчання 30.06.2026, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. На переконання суду, з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання повнолітньої дитини, стягнута сума аліментів є достатньою для забезпечення нормального функціонування повнолітньої доньки, що навчається, збереження її здоров`я, розвитку та задоволення соціально-культурних потреб. Попри очевидну потребу у належному харчуванні, забезпеченні одягом, взуттям, навчальним приладдям, витратах на переїзд тощо, позивачка належним чином не обґрунтувала розмір таких витрат в заявленому нею розмірі, які слід стягнути з відповідача та не надала суду відповідні докази. Відповідач не надав суду доказів про відсутність можливості надавати повнолітній дитині матеріальну допомогу на навчання у розмірі, яку визначив суд. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial