Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

04 січня 2023 року [PERSON] звернувся до Галицького районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи - Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей з батьком. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 27 лютого 2012 року було укладено та зареєстровано Виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області шлюб між сторонами, про що складено відповідний актовий запис №10. У шлюбі народилися двоє дітей, а саме син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачкою виявився невдалим. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на життя, часто виникали сварки та конфлікти, внаслідок чого не можуть підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї на почуттях взаємної допомоги та поваги. Зазначає, що 31.03.2022 дружина разом із своєю мамою без погодженого позивачем дозволу виїхала разом із дітьми за кордон. При таких обставинах майбутнього у шлюбі немає. З квітня 2022 року як подружжя разом спільно не проживає, спільного господарства не ведуть, спільного сімейного бюджету не мають. Примирення з відповідачем є неможливим, а подальше проживання та збереження шлюбу відповідно також, який на даний час носить формальний характер. Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 01 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначеного підготовче судове засідання. Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 05 квітня 2023 року справу №461/74/23 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи - Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю передано за підсудністю до Франківського районного суду м Львова. Протоком автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 травня 2023 року головуючого суддю визначено суддю Марків Ю.С. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29 травня 2023 року справу прийнято до провадження та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.06.2024 підготовче провадження в даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 04 лютого 2025 року призначено експертизу на час проведення експертизи провадження по справі зупинено. 31 грудня 2025 року винесено розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ у зв`язку із перебуванням судді Марків Ю.С. у відпустці для догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку (наказ №242/к від 15.12.2025 року). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 31 грудня 2025 року визначено головуючого суддю Кушнір Б.Б, Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 01 січня 2026 року суддею Кушнір Б.Б. цивільну справу № 461/74/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи - Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей з батьком та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи - Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю - прийнято до свого провадження без поновлення провадження у справі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08 січня 2026 року поновлено провадження у справі №461/74/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи - Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей з батьком та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи - Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, про визначення місця проживання дітей з матір`ю, призначено розгляд справи по суті. 30 березня 2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] адвоката Прудникова Н.Г. про прийняття рішення по справі по суті заявлених позовних вимог в частині розірвання шлюбу, [PERSON] позов визнає, не заперечує щодо його задоволення, і у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні просить провести судове засідання за її відсутності, прийняти рішення по справі в частині позовних вимог про розірвання шлюбу. В судовому засіданні суддя поставила заяву подану через підсистему «Електронний суд» представником відповідача (позивач за зустрічним позовом) адвокатом Прудникова Н.Г. на обговорення, щодо ухвалення часткового рішення у справі, яким розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) та його представник адвокат Микуш Д. М. підтримали позов в частині позовних вимог про розірвання шлюбу, не заперечили щодо прийняття часткового рішення у справі. Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що між 27 лютого 2012 року було укладено та зареєстровано Виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, шлюб між сторонами, про що складено відповідний актовий запис №10. У шлюбі народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Як стверджує позивач - шлюб з відповідачкою виявився невдалим. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на життя, часто виникають сварки та конфлікти, внаслідок чого не можуть підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї на почуттях взаємної допомоги та поваги. З квітня 2022 року як подружжя разом спільно не проживає, спільного господарства не ведуть, спільного сімейного бюджеті не мають. Примирення з відповідачем є неможливим, а подальше проживання та збереження шлюбу відповідно також, який на даний час носить формальний характер. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України, якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача. Представник відповідач за первісним позовом зазначила - адвокат Прудникова Н.Г. у поданій заяві зазначила, що [PERSON] визнає позовну вимогу про розірвання шлюбу. Як встановлено судом таке визнання позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Повноваження представника [PERSON] - адвоката Прудникової Н.Г. згідно ордеру про надання правничої допомоги від 24.09.2024 №1710461, не обмежуються згідно договору про надання правничої длопомоги. Отже, між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог про розірвання шлюбу, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази в цій частині, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення часткового рішення щодо задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 1211,20 гривень. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»). Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, позивачу з державного бюджету, підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, що складає 605,60 гривень. При цьому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інша частина судового збору в розмірі 605,60 гривень, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved