Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

У червні 2025 року позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» через представника Памірського М.А. звернулося до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 23 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі за текстом - ТОВ «БІЗПОЗИКА») та [PERSON] шляхом направлення позивачем пропозиції (оферти) та прийняттям (акцепту) відповідачем пропозиції (оферти) укладено Договір №164131-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 1 Договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 24 000 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,02439584 процентів за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту, згідно Графіку платежів. Встановлено графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору (п. 2-3 Договору). Відповідач частково виконала умови договору та здійснила оплату в сумі 19 520 гривень, проте в іншій частині не виконала зобов`язань, в результаті чого утворилась заборгованість за договором станом на 28 травня 2025 року в розмірі 25 482 гривні 54 копійки, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 12 637 гривень 44 копійки, сума прострочених платежів по процентах - 12 845 гривень 10 копійок. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати, які складаються із судового збору. Представник позивача - Памірський М.А. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток за місцем проживання ВПО: [ADDRESS] , які повернулися до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу (арк.спр.80-81, 84-85). Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 24 листопада 2025 року справа передана за підсудністю до Старосинявського районного суду Хмельницької області. Справа надійшла до суду 13 лютого 2026 року. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів (арк.спр.71-72). 12 березня 2026 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача. Враховуючи наявність підстав для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що 01 квітня 2026 року постановив ухвалу. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Суд установив, що 23 жовтня 2020 року на підставі пропозиції укласти Договір (оферти) №164131-КС-001 про надання кредиту (арк.спр.25) та прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) щодо укладання Договору №164131-КС-001 про надання кредиту (арк.спр.26) між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №164131-КС-001 про надання кредиту, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «G3369», відповідно до умов якого кредитодавець (позивач) надав позичальнику (відповідачу) грошові кошти у розмірі 24 000 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами про надання споживчих кредитів (п. 1 Договору) (арк.спр.24). Пунктом 2 Договору встановлено строк, на який надається кредит - 16 тижнів, процентна ставка за кредитом в день 1,02439584, фіксована, термін дії договору до 12 лютого 2021 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 42 240 гривень, орієнтована реальна річна процентна ставка 373,90448160 процентів. Згідно із пунктом 6 Договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця https://bizpozyka.com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх(арк.спр.24 (зворот)). Пунктом 3 Договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мала сплатити 12 лютого 2021 року, загальний розмір платежів, які мала сплатити позичальниця по кредитному договору складав 42 240 гривень., в т.ч.: проценти за користування кредитом 18 240 гривень та частковий платіж основної суму 24 000 гривень. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (арк.спр.22-23). 28 травня 2025 року заповнена Анкета клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com), що містить інформацію про позичальника - [PERSON] , суму бажаного кредиту - 24 000 гривень, дату отримання кредиту - 23 жовтня 2020 року, електронну адресу позичальника -[INFO] , фінансовий номер позичальника - [NUMBER] , номер банківського рахунку/ банківської картки для перерахунку коштів - [NUMBER] (арк.спр.28). Укладення Договору також підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта [PERSON] та ТОВ «БІЗПОЗИКА» щодо укладення електронного Договору про надання кредиту №164131-КС-001 від 23 жовтня 2020 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www://my.bizpozyka.com, з яких вбачається, що 23 жовтня 2020 року [PERSON] використовуючи номер телефону, ідентифікувалася в ІТС та зайшла в особистий кабінет. Також у вказаному документі міститься інформація про дати, послідовність, опис дій відповідача в ІТС (арк.спр.27). Таким чином, стороною позивача доведено укладення кредитного договору між сторонами. Перерахунок коштів [PERSON] згідно з Кредитним договором №164131-КС-001 від 23 жовтня 2020 року на банківську карту № [NUMBER] підтверджується платіжним дорученням №288465864 від 23 жовтня 2020 року (арк.спр.29). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом у гривні та довідкою про стан заборгованості за Договором №164131-КС-001 про надання кредиту від 23 жовтня 2020 року, заборгованість становить: 25 482 гривні 54 копійки, з яких: сума прострочених платежів за тілом кредиту - 12 637 гривень 44 копійки, сума прострочених платежів по процентах - 12 845 гривень 10 копійок (арк.спр.10-21). Відповідно до вказаного розрахунку [PERSON] на виконання умов договору здійснила часткову оплату за кредитним договором на загальну суму 19 520 гривень. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору. На виконання ухвали суду від 18 лютого 2026 року АТ «Ощадбанк» надало відповідь №46/12-11/26756/2026-БТ від 25 лютого 2026 року в якій зазначається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітовано банківську карту № [NUMBER] (арк.спр.77), а також виписку про рух коштів по банківському рахунку для обслуговування якого було емітовано зазначену платіжну картку (арк.спр.78). ТОВ «БІЗПОЗИКА» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України (арк.спр.36). Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеними кредитними договорами. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «БІЗПОЗИКА» за допомогою одноразового ідентифікатора укладено електронний кредитний договір, на підставі якого відповідач отримала кредитні кошти, тобто позивач виконав свої зобов`язання і надав кредит, однак відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань, лише частково повернула кредит та відсотки за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором. Позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача, що є його процесуальним обов`язком. Отже, з огляду на принципи обов`язковості договору, презумпцію правомірності правочину, змагальності та диспозитивності, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (25 482 гривні 54 копійки), відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422 гривні 40 копійок (3028 х 0,8=2 422,40). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved