Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Доброславського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 19.11.2008 р. між ними зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей. Шлюбні відносини між ними припинені, з грудня 2025р. разом не проживають. Дитина проживає із позивачкою. Фактично сім`я припинила своє існування. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Майновий спір відсутній. Їх з відповідачем шлюб фактично припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать їх інтересам. Також позивачка просить відновити її дошлюбне прізвище. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була сповіщена своєчасно, належним чином, однак надала заяву, в якій вказала, що просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 19.11.2008р. між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №70, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У теперішній час примирення між сторонами неможливе. Вимоги про поділ майна не заявлені. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.3 ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Позивач не ставить вимог про стягнення судового збору із відповідача на її користь. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved