Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Представник заявника звернулась до суд із заявою, в якій просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису. Обґрунтовуючи заяву зазначила, що між [PERSON] та [PERSON] склалися тривалі близькі особисті стосунки, як між чоловіком і жінкою, в результаті яких [PERSON] завагітніла та [INFO] народила спільну дитину [PERSON] . Оскільки на момент народження дитини шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований не був, відомості про батька дитини були внесені до актового запису про народження відповідно до частини першої статті 135 СК України. [PERSON] визнавав факт свого батьківства та наполягав, щоб визнання батьківства було зареєстровано одночасно з реєстрацією, але через відсутність окремого житла [PERSON] не погоджувалась на реєстрацію шлюбу. [PERSON] проходив військову службу у військової частини [NUMBER] . 05.10.2024 він зник безвісти під час виконання бойового завдання. Висновком експерта № СЕ-19/117-26/669-БД від 12.01.2026, встановлено, що труп невстановленої особи чоловічої статі належить [PERSON] . У зв`язку із загибеллю [PERSON] не встиг юридично оформити батьківство шляхом подання відповідної заяви до органів державної реєстрації актів цивільного стану. За життя [PERSON] фактично визнавав себе батьком малолітньої [PERSON] , ставився до неї як до своєї доньки у колі родини, знайомих і колег. Йому було відомо про вагітність [PERSON] , він підтримував з нею спілкування у цей період та знав про народження доньки. Після народження дитини [PERSON] підтримував постійний зв`язок із матір`ю дитини, цікавився станом здоров`я, розвитком та життям [PERSON] , регулярно спілкувався з нею особисто та телефоном, проявляв турботу та увагу, проводив із [PERSON] спільний час, зокрема відвідував разом із нею заклади громадського харчування, парки, дитячі розважальні заклади, що свідчить про реальну участь у житті та вихованні дитини. Встановлення факту батьківства виключно необхідно в інтересах малолітньої [PERSON] з метою забезпечення реалізації її особистих немайнових та майнових прав, у тому числі права на соціальні гарантії як дитини загиблого військовослужбовця. Представник заявника у судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви та зазначила, що син визнавав [PERSON] своєю дитиною, а вона вважає її своєю онукою. Свідок [PERSON] суду пояснила, що заявниця є її сестрою. [PERSON] з [PERSON] зустрічалися та [PERSON] завагітніла та народила [PERSON] . [PERSON] вважав [PERSON] своєю донькою. Дитина знає, що [PERSON] її батько. Заслухавши учасників та свідка, дослідивши наявні у справі докази, суд виходить з наступного. Суд установив, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25.04.2019 Виконавчим комітетом Первозваніської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ст. 135 СК України відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ст. 135 СК України. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.01.2026. Відповідно до висновку молекулярно генетичного експертного дослідження № 52294 від 04.03.2026 ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю біологічного батька, тобто біологічною бабусею, дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,996%. Відповідно до вимог ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст. 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п. 7 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані позивачем відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст.77, 78 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність вимог заяви. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що факт батьківства знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, померлий [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , а тому враховуючи, що вказаний факт неможливо встановити іншим чином, проте він має юридичне значення, оскільки впливає на особисті немайнові та майнові права дитини, суд вважає можливим задовольнити заяву. На підставі ст. 121, 125, 130, 135 СК України,

Outcome: partial