Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

25.03.2026 до суду надійшла зазначена вище заява, яку [PERSON] мотивує тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Мелітопіль Запорізької області помер батько заявника [PERSON] . Заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть батька та реалізувати права спадкоємця, оскільки наявні документи про смерть не створюють правових наслідків, а отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки наявні документи не приймаються для здійснення реєстрації смерті, відповідно достатті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». В судове засідання сторони не з"явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Заявник просить встановити факт смерті його батька . Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що така підставна та підлягає до задоволення, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Його смерть мала місце на тимчасово окупованій території України, а саме в Мелітопіль Запорізької області, що підтверджується довідкою про смерть, медичним свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про смерть від 18.02.2026, виданими незаконними органами влади на тимчасово окупованій території. Наведені документи про смерть відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування ЗУ від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території», беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків. Судом також встановлено, що заявник [PERSON] доводиться сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявник не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно з п.8 ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 2ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, медичні документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, непередбаченому законом України. Відтак, суд приходить до висновку, що заявнкя не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть свого батька, який помер [INFO] м.Мелітопіль Запорізької області, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України, такі як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Статтею 17 ч.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Встановлення факту смерті батька заявника породжує юридичні наслідки для останнього, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого юридичного факту. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved