Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що вона, [PERSON] , є наймачем житлового приміщення, а саме: квартири [ADDRESS] , в якій проживаю з 1975 року,що підтверджується витягом з рішення виданого Дрогобицькою міською радою №228 від 20.10.2016р. В даній квартирі зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] , протее з 2020 року її син поїхав у місто Київ та до сьогодні не повернувся, таким чином, [PERSON] , в даній квартирі зареєстрований та фактично не проживає вже понад п`ять років. Вони з відповідачем проживають окремо, як я зазначала понад п`ять років та не ведуть спільного сімейного господарства. Відповідач з 2020 року не проживає в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується Актом від 27.01.2026 №35 про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації перевірки фактичного не проживання. Зокрема, факт не проживання відповідача можуть підтвердити сусіди: [PERSON] , що мешкає в квартирі, [ADDRESS] , [PERSON] , що мешкає в квартирі, [ADDRESS] , [PERSON] , що мешкає в що мешкає в квартирі, [ADDRESS] . Жодних перешкод у проживанні відповідачу нею не чинилося, він добровільно давно фактично виселився з квартири. З 2021 року між нею та відповідачем фактично спілкування перервалося та точне місце перебування останнього їй невідоме. Вона є особою похилого віку, а реєстрація відповідача в квартирі створює їй перешкоди в користуванні житловою площею, а саме здійснює плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача, позбавляє її оформити соціальну послугу, що стосується у наданні житлової субсидії, а також реєстрація відповідача унеможливлює отримання нею певних довідок у різних установах. Крім цього, вона проживає із своїм рідним братом [PERSON] , який є особою похилого віку одиноким та особою з інвалідністю та їхньої пенсії ледь вистачає на оплату комунальних послуг. При цьому вона позбавлена можливості самостійно зняти відповідача з зареєстрованого місця проживання, оскільки спірна квартира не приватизована і вона не є її власником, а також не може скористатися іншими правами. Тому, вона бажає зняти відповідача з реєстраційного обліку, щоб зменшити свої витрати з утримання житлового приміщення та мати можливість в подальшому здійснювати користування та розпорядження без обтяжень, а тому виникла необхідність звернутися до суду.Просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Садлівська О.П. не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подавав, ухвалу про розгляд справи в загальному позовному провадженні було надіслано за адресою реєстрації останнього ( рекомендоване повідомлення міститься в матеріалах справи), крім того, відповідача про розгляд справи було повідомлено шляхом розміщення повідомлення на сайті суду, відтак суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов на наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положення ст.3 Сімейного кодексу України зазначено, що сім`ю складають особи, які спільно, проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Стаття 10 Житлового Кодексу України визначає, громадяни зобов`язані використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економічно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Згідно ст.64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність з зобов`язаннями, що випливають з договору найму. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» 11 грудня 2003 року місце проживання фізичної особи в Україні підлягає реєстрації. Підставою для реєстрації місця проживання заявника може бути ордер на житло, свідоцтво про право власності на житло, договір оренди житла, тощо); у разі відсутності зазначених документів згода власника/співвласників житла або їх уповноважених органів, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання заявника. У відповідності до змісту ст.7 Закону України Про свободу пересування га вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В той же час відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання» №35 від 16.01.2003 року місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором його наймання, піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством України. Як вбачається із копії Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 22.01.2026р., [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою : [ADDRESS] . Як вбачається із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.12.1990р., [PERSON] народився [INFO] , його батьками у свідоцтві зазначені [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із Витягу з Рішення «Про зміну договору найму житлових приміщень» №228 від 20.10.2016р., [PERSON] визнано наймачкм житлового приміщення замість попереднього наймача з правом заключення ( переоформлення) договору найму житлового приміщення і відкриття особового рахунку в КП «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради квартири [ADDRESS] , в якій вона проживає з 1975 року, дві кімнати житловою площею 324 кв.м., склад сім`ї п`ять осіб; наймач [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається із Акту №35 від 27.01.2026р. про відсутність ( не проживання) особи за місцем реєстрації, складеного представниками КП «Управитель «Житлово-експлуатаційного об`єднання», [PERSON] у кв. [ADDRESS] , не проживає з 2020р. і по час обстеження; [PERSON] зареєстрований в квартирі ( будинку), але ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б належали гр. [PERSON] , немає. Відповідно до ст.71 Житлового Кодексу Української PCP при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу Української PCP визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд вважає, що на підставі ст.ст.71, 72 ЖК УРСР у зв`язку з тривалою відсутністю за місцем реєстрації, відповідач втратив право користування зазначеним житлом, а його реєстрація перешкоджає позивачу [PERSON] у реалізації її права користування, а також покладає додаткові витрати пов`язані з оплатою комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Аналізуючи вище обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні позивача підлягають до задоволення, оскільки хоча відповідач [PERSON] у кв. [ADDRESS] , не проживає з 2020р. і по час обстеження; [PERSON] зареєстрований в квартирі ( будинку), але ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б належали гр. [PERSON] , немає, тобто відповідач [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , хоча зареєстрований, а фактично по даній адресі не проживає, ніякої участі в утриманні житла не приймає, що породжує для позивача незручності, оскільки вона додатково сплачує за зайву особу витрати по оплаті за комунальні послуги, тощо, тобто створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження її майном, а відтак заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими. А відтак, суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначив, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved