Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.09.2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №408122, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 1800 грн., а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Як визначено п.9.2. кредитного договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Натомість відповідач, не виконав належним чином умов кредитного договору, в порушення вимог ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, не вносив платежі, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором, що станом на дату подання позову становить 16056 грн., з яких: 1800 - заборгованість за тілом кредиту; 14256 - заборгованість за відсотками. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Зокрема відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором А838. 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір факторингу №01022024. Згідно вказаного договору, та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до [PERSON] , тобто відповідача по даній справі, за кредитним договором №408122 від 10.09.2022 року. Відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості за вих.№23352200 від 14.11.2025. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві, а також поданому в подальшому клопотанні просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №408122 від 10.09.2022 року, в сумі: 16056 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. та суму 8000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, СМС-повідомленням, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.12.2025 матеріали цивільної справи №344/21958/25 за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, за підсудністю було передано до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2026, вказану цивільну справу визначено головуючому судді Міськевич О.Я. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.02.2026 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2026 задоволено клопотання представника позивача - Усенка М.І. про витребування доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 10.09.2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №408122. Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Також вказаним договором визначено інші умови отримання та повернення кредиту. Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що відповідач отримав одноразовий ідентифікатор на номер телефону: [NUMBER] та 10.09.2022 о 01:37 підписав акцепт договору аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Зокрема відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором А838 - 10.09.2022 о 01:37 (а.с.35). Як визначено п.9.2. кредитного договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Відповідно до умов зазначеного договору, товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 1800 грн., а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Крім того, сторонами погоджено наступні умови кредиту: строк кредитування - 365 днів; стандартна процентна ставка, відсотків річних (застосовується протягом строку кредитування): 803% річних (2,20 % в день); періодичність внесення платежів - кожні 15 днів, що відображено в паспорті споживчого кредиту (а.с.25). Згідно п.2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (а.с.28). ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. На підтвердження виконання товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором до матеріалів справи долучено повідомлення про перерахування коштів за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №408122 від 10.09.2022 року (а.с.38). Також, згідно інформації, наданої АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду від 04.03.2026 про витребування доказів, встановлено, що банківська картка [NUMBER] була емітована банком на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Щодо поповнення картки [NUMBER] банком зазначено, що 10.09.2022 року дійсно надійшов платіж у сумі 1800.00 грн. Грошові кошти за цією транзакцією були зараховані на відповідний рахунок власника банківської карти [NUMBER] . Верифікація особи власника банківської карти [NUMBER] проведена згідно з регламентом банка. Вказаний лист АТ «Універсал Банк» за № БТ/Е-0967 від 21.03.2026 долучено до матеріалів справи. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №408122 від 10.09.2022, складеного ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», вбачається, що станом на 01.02.2024 заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 16056 грн., з яких: 1800 - заборгованість за тілом кредиту; 14256 - заборгованість за відсотками (а.с.38-45). 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір факторингу №01022024. Згідно вказаного договору, та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до [PERSON] , тобто відповідача по даній справі, за кредитним договором №408122 від 10.09.2022 року (а.с.45(зворотня сторона)-50). Відступлення прав вимоги також підтверджується платіжною інструкцією №74875, актом приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024, витягом з реєстру боржників (а.с.50, 51). Відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості за вих.№23352200 від 14.11.2025, проте заборгованість відповідачем на момент розгляду справи не погашена (а.с.52). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Щодо укладення договору про споживний кредит. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначеніЗаконом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою ст.6 Закону України «Про захист персональних даних»передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних»не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій ст.11 Закону України «Про захист персональних даних»встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Матеріалами справи підтверджується, що договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» №408122 від 10.09.2022, укладений в електронній формі, що відповідає приписам ст. 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію», та підписаний сторонами відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора А838 - 10.09.2022 о 01:37 та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (а.с.26-35). Із копії кредитного договору №408122 від 10.09.2022 вбачається, що відповідач ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої персональні дані, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Ідентифікація позичальника як споживача фінансових послуг на веб-сайті товариства проведена відповідно до закону, оскільки [PERSON] передав кредитору персональні дані паспорта, ідентифікаційного номера, дані банківської картки, на яку слід перерахувати кошти, номер телефону, адресу електронної пошти. Відповідно доЗакону України «Про електронну комерцію» кредитний договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Щодо визначення суми заборгованості, яка підлягає стягненню. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як вбачається з матеріалів справи, 10.09.2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №408122, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 1800 грн., а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, що підтверджується письмовими доказами по справі. Натомість відповідач, не виконав належним чином умов кредитного договору, не вносив платежі, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом, що в судовому засіданні не спростовано. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №408122 від 10.09.2022, складеного ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», вбачається, що станом на 01.02.2024 заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 16056 грн., з яких: 1800 - заборгованість за тілом кредиту; 14256 - заборгованість за відсотками, яка на дату подання позову не погашена (а.с.38-45). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. На виконання вимог, у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління НБУ від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит,- щомісяця, щокварталу, тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (зокрема за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту плати за обслуговування кредитної заборгованості. Таким чином кредитором правомірно здійснено нарахування відсотків за користування кредитом у встроки, встановлені договором. При цьому сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором №408122 від 10.09.2022 були передані позивачу від первинного кредитора ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» згідно договору факторингу №01022024 від 01.02.2024. Після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося і відсотки були нараховані протягом строку кредитування. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, однак, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки за кредитним договором. Отже, відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит, відсотки за його користування не сплатив, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, що станом на 01.02.2024 складає 16056 грн., з яких: 1800 - заборгованість за тілом кредиту; 14256 - заборгованість за відсотками, що за встановленими обставинами справи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо укладення договору про відступлення прав вимоги та повідомлення відповідача про зміну кредитора. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 513 цього Кодексу, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. У відповідності до ст. 514 ЦК України до новогокредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір факторингу №01022024. Згідно вказаного договору, та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до [PERSON] , тобто відповідача по даній справі, за кредитним договором №408122 від 10.09.2022 року (а.с.45(зворотня сторона)-50). Відступлення прав вимоги також підтверджується платіжною інструкцією №74875, актом приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024, витягом з реєстру боржників (а.с.50, 51). Відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості за вих.№23352200 від 14.11.2025, проте заборгованість відповідачем на момент розгляду справи не погашена (а.с.52). Таким чином, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №408122 від 10.09.2022 року. Також суд зазначає, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань за даним кредитним договором, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило право вимоги по договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», про що було повідомлено боржнику [PERSON] у вигляді наведеної вище претензії, яка була надіслана відповідачу. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 31035 від 07.11.2025 (а.с.60). За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ ФК «Кредит Капітал» та АО «Апологет», згідно п.п. 2.3, 2.4 якого вартість наданих послуг правничої допомоги за 1 кредитну справу складає 8000,00 грн. Детальна інформація про справу, обсяг послуг, ціну послуг вказуються у акті наданих послуг; відповідно до акту наданих послуг правової допомоги № 353 від 10.11.2025, згідно якого вартість послуг правничої допомоги складає 8000,00 грн (а.с.54-55). Витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі №753/1203/18, від 12.05.2025 від 14.09.2022 у справі № 295/190/20, та інших. Тому враховуючи повністю задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Висновки суду: Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості небхідно задоволити повністю та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №408122 від 10.09.2022 в розмірі 16056 грн., яка складається з наступного: 1800 - заборгованість за тілом кредиту; 14256 - заборгованість за відсотками, а також понесені судові витрати на загальну суму 10422,40 грн. На підставі ст.ст.205, 512-514, 526, 625-626, 628-629, 633-634, 638, 1048-1049, 1054-1055 ЦК України, ст.ст.11, 12 ЗУ «Про споживче кредитування»,

Outcome: approved