Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Куцигін І.В. звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати між сторонами шлюб, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть, разом не проживають. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що 06 липня 1999 року Відділом РАГС Галицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачкою. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач, вважаючи збереження шлюбу таким, що суперечить його інтересам, а примирення неможливим, бажає розірвати шлюб із відповідачкою, що з огляду на їх окреме проживання та неможливість подати спільну заяву через органи РАЦС можливе лише в судовому порядку. З цих підстав просить суд розірвати укладений між ними шлюб. Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 27 лютого 2026 року його представник через підсистему «Електронний суд» скерував клопотання про розгляд справи без участі позивача, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання двічі не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, яку отримала особисто, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. Згідно з частиною 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, із врахуванням позиції позивача, який не заперечив щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідачки, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 06 липня 1999 року Відділом РАГС Галицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 21. Прізвище дружини після одруження змінено на « [PERSON] » (Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане 06 липня 1999 року Відділом РАГС Галицького району Івано-Франківської області). Від шлюбу позивач та відповідач неповнолітніх дітей не мають. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов такого висновку. Статтею 7 Сімейного кодексу України визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Так, згідно з частинами 1, 6 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (частини 3, 4 статті 56 СК України). Судом враховуються аргументи позивача, наведені в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо фактичного припинення подружніх відносин через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved