Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

09.02.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 102342805, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 5000,00 грн строком на 345 днів, денна процентна ставка складає 0,99%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 6713,76 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 22008,80 грн. Також сторонами погоджено, що комісія за надання кредиту складає 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00 % від суми кредиту, а також комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування) складає 7700,00 грн, що нараховується за ставкою 7,00 від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період відповідно до графіку платежів. 28.07.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28072025 відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 3 від 28.07.2025 до договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Однак, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором № 102342805 від 20.02.2025 у загальному розмірі 19535,68 грн, з яких 4900,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 3488,68 грн сума заборгованості за процентами, 3150,00 грн сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 7997,00 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня), а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2662,40 грн. Ухвалою суду від 13.02.2026 відкрито провадження у справі № 141/72/26 та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 24.03.2026, а також зобов`язано позивача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду обґрунтований розрахунок заборгованості позивача за кредитним договором № 102342805 від 20.02.2025, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , з усіма її складовими, періоду нарахування, відсоткової ставки, штрафних санкцій, тощо; докази направлення [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором № 102342805 від 20.02.2025; докази сплати відповідачем коштів за кредитним договором № 102342805 від 20.02.2025. Також ухвалою суду від 13.02.2026 зобов`язано відповідача надати суду докази погашення боргу за укладеним кредитним договором № 102342805 від 20.02.2025. 24.02.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Злотіної Н.О. від 24.02.2026 про виконання вимог ухвали суду від 13.02.2026 та про витребування доказів, у якій представник позивача просить суд поновити строк для подання клопотання про витребування доказів та витребувати від первісного кредитора ТОВ «Мілоан» докази, а саме: розгорнутий розрахунок заборгованості за договором позики № 102342805 від 20.02.2025, а також докази здійснення відповідачем оплати за договором позики № 102342805 від 20.02.2025. Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/72/26, жодних інших заяв чи клопотань суду не подав. Натомість, у позовній заяві представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» Кудіна А.В., а також у поданій заяві від 24.02.2026 представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» Злотіна Н.О. просять суд позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задовольнити в повному обсязі, розгляд справи провести за відсутності представника позивача, та не заперечують проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] конверт з кореспонденцією суду (ухвалу суду від 13.02.2026) отримала 20.02.2026 та, будучи належним чином повідомленою про дату та місце розгляду справи № 141/72/26, відзив на позовну заяву до суду не направила, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подала. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Також якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 3 ст. 279 ЦПК України). Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи надіслання судом сторонам у справі ухвали суду, в якій встановлено час на вчинення процесуальних дій, та у зв`язку з неподанням відповідачем у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст. ст. 178, 279 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву (клопотання) представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Злотіної Н.О. від 24.02.2026 про виконання вимог ухвали суду від 13.02.2026 та про витребування доказів, доходить наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке переважає над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно п. п. 2, 3, 5 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Також п. 3 ч. 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України). Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу ( ч. 4 ст. 83 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу ( ч. 2 ст. 84 ЦПК України). Суд, приймаючи до уваги той факт, що представником позивача подано клопотання не у встановлений ч. 2 ст. 83 ЦПК України строк (зокрема, не разом із поданням позовної заяви), та належним чином не обґрунтовано неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача, а також не зазначено про вжиті позивачем заходи для отримання цих доказів в ТОВ «Мілоан» самостійно, не надано доказів вжиття ним таких заходів, доходить висновку, що подана заяви (клопотання) від 24.02.2026 про витребування доказів задоволенню не підлягає. Відтак, розглянувши матеріали справи № 141/72/26, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі по тексту кредитодавець) та [PERSON] (далі по тексту позичальник) було укладено в електронній формі договір про споживчий кредит № 102342805 (далі по тексту договір). Згідно п. 1.1. договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. договору у кредит (далі по тексту кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом (далі по тексту плата) відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Відповідно до п. 1.2-п. 1.4. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 20.02.2025 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів): 31.01.2026 (дата остаточного погашення заборгованості). Загальні витрати позичальника за кредитом складають 17008,80 грн. Денна процентна ставка складає: (17008,80 грн / 5000,00 грн) / 345 днів * 100% = 0.99%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 6713,76 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 22008,80 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, денна процентна ставка та орієнтована реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема здійснить періодичні платежі в останній день кожного розрахункового періоду (дату платежу) відповідно до графіку платежів. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню, зокрема у випадку часткового дострокового погашення заборгованості, прострочення виконання або несвоєчасного виконання ним зобов`язань та в інших випадках, крім тих, коли законодавством прямо вимагається таке оновлення (п. 1.5. договору) Згідно п. 1.5.1.-п. 1.5.4. договору комісія за надання кредиту складає 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування) становить 7700,00 грн, що нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів, який є додатком №1 до цього договору. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 220,00 % річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 220,00 % річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть 8308,80 грн Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1. договору). Відповідно до п. 2.4.1. позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії за надання та обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) в розмірі та у терміни, що встановлені у графіку платежів, наведеному у додатку №1 до договору, що є невід`ємною частиною договору. Позичальник має сплачувати поточний загальний платіж за розрахунковий період в день закінчення розрахункового періоду (дату платежу), згідно графіку платежів. Сплата заборгованості до настання дати платежу не звільняє позичальника від необхідності сплати заборгованості в дату платежу, проте може зменшувати її розмір. Сплата заборгованості після спливу дати платежу призводить до прострочення і є підставою виникнення у позичальника додаткових обов`язків щодо сплати штрафів та/або процентів, згідно розділу 4 договору. У разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 1000 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 днів (п. 4.1. договору). Цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором (правочином), що містить усі істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства. Визнання недійсним, неукладеним, нікчемним будь-якого додатку, документу, що є частиною цього договору (у т.ч. правил) або окремих умов цього кредитного договору (індивідуальної частини) не має наслідком недійсність, нікчемність або неукладеність цього кредитного договору (індивідуальної частини) в цілому і сторони підтверджують, що уклали б цей кредитний договір (індивідуальну частину) і без включення до нього умов, що визнані недійсними, нікчемними, неукладеними (п. 9.1. договору). Договір підписано відповідачем 20.02.2025 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 581549 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 102342805 від 20.02.2025 є графік платежів, з якого убачається, що сторони погодили дату видачі кредиту 20.02.2025, дати платежів усього 23 платежі, кількість днів у розрахунковому періоді 345 днів, по 15 днів у кожному розрахунковому періоді, чисту суму кредиту 5000,00 грн та суми платежів за розрахунковий період усього 22008,80 грн. Також сторони погодили види платежів за кредитом, а саме погашення суми кредиту у загальному розмірі 5000,00 грн та процентів за користування кредитом у загальному розмірі 8308,80 грн, та, окрім того, платежі за додаткові та супутні послуги, зокрема: за обслуговування кредитної заборгованості у загальному розмірі 7700,00 грн (по 350 грн при оплаті кожного платежу за відповідний розрахунковий період) та за комісію за надання кредиту у розмірі 1000,00 грн. Додаток № 1 до договору про споживчий кредит № 102342805 від 20.02.2025 підписано відповідачем 20.02.2025 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 581549 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Окрім того, у заяві на отримання кредиту № 102342805, що є додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 102342805 від 20.02.2025 зазначено, що [PERSON] просить ТОВ «Мілоан» надати їй кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 5000,00 у валюті: українські гривні; загальний строк кредитування 345 днів; процентна ставка протягом першого розрахункового періоду 220,00 % річних; процентна ставка протягом решти строку кредитування 220,00 % річних; комісія за надання кредиту 20,00% від суми кредиту; комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) нараховується за ставкою 7,00% від суми кредиту за кожний розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів. Періодичність здійснення платежів: в перший період 15 днів, далі кожні 15 днів згідно графіку платежів. Розмір періодичного платежу згідно графіку платежів. Платіжна картка позичальника на яку має бути перерахована сума кредиту: MASTERCARD DEBIT GOLD [NUMBER] . При цьому, паспортом споживчого кредиту, який підписаний первісним кредитором та відповідачем, визначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. Також як убачається з графіку платежів до паспорту споживчого кредиту №102342805, наведені в цьому графіку обчислення є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених в паспорті споживчого кредиту, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Зокрема, сторонами погоджено дату видачі кредиту 20.02.2025, дати платежів усього 23 платежі, кількість днів у розрахунковому періоді 345 днів, по 15 днів у кожному розрахунковому періоді, чисту суму кредиту 5000,00 грн та суми платежів за розрахунковий період усього 22008,80 грн. Також сторони погодили види платежів за кредитом, а саме погашення суми кредиту у загальному розмірі 5000,00 грн та процентів за користування кредитом у загальному розмірі 8308,80 грн, та, окрім того, платежі за додаткові та супутні послуги, зокрема: за обслуговування кредитної заборгованості у загальному розмірі 7700,00 грн (по 350 грн при оплаті кожного платежу за відповідний розрахунковий період) та за комісію за надання кредиту у розмірі 1000,00 грн. Згідно платіжного доручення № 100570721, 20.02.2025 ТОВ «Мілоан» було перераховано [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 102342805. Згідно відомостей ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 102342805 від 20.02.2025, [PERSON] 20.02.2025 було надано кредит у розмірі 5000,00 грн, та 20.02.2025 нараховано комісію за надання кредиту у розмірі 1000,00 грн. У період з 20.02.2025 по 07.03.2025 відбувалось нарахування процентів згідно п. 1.5.3 договору у розмірі 3,14 грн за кожен день. В подальшому, а саме з 08.03.2025 по 27.07.2025 відбувалось нарахування процентів згідно п. 1.5.4. договору, при цьому, з 23.03.2025 по 23.07.2025 також відбувалось нарахування процентів згідно п. 4.2. договору. У період з 08.03.2025 по 21.07.2025 здійснювалось нарахування комісії за обслуговування крекдиту у розмірі 350 грн, а з 10.03.2025 по 23.07.2025 відбувалось нарахування штрафу згідно п. 4.1. договору. При цьому, з наданого розрахунку убачається, шо [PERSON] 27.03.2025 було внесено кошти в рахунок оплати кредиту. 28.07.2025 між ТОВ «Мілоан» (далі по тексту клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту фактор) було укладено договір факторингу № 28072025, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1 договору факторингу). 29.07.2025 між ТОВ «Мілоан» (далі по тексту клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту фактор) було укладено додаткову угоду № 1 до договору факторингу №28072025 від 28.07.2025, відповідно до умов якої реєстр боржників № 3 від 28.07.2025 за договором факторингу №28072025 від 28.07.2025, акт прийому-передачі рнєчтру боржників за договором факторингу №28072025 від 28.07.2025, а також акт прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників за договором факторингу №28072025 від 28.07.2025 викладено у новій редакції. Як убачається з акту прийому-передачі реєстру боржників № 3 від 28.07.2025 за договором факторингу № 28072025 від 28.07.2025, ТОВ «Мілоан» (далі по тексту клієнт) було передано, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту фактор) було прийнято реєстр боржників № 3 від 28 липня 2025 року кількістю 3730 одиниць. Загальна сума заборгованостей складає 57520115,06 грн. Відповідно до інформації, що міститься у реєстрі боржників № 3 від 29.07.2025 в новій редакції згідно додаткової угоди № 1 від 29.07.2025 до договору факторингу №28072025 від 28.07.2025, ТОВ «Мілоан» було відступлено ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги заборгованостей до боржників позичальників ТОВ «Мілоан» на умовах, передбачених договором факторингу № 28072025 від 28.07.2025, у якому за порядковим номером 660 зазначено [PERSON] , заборгованість якої за кредитним договором № 102342805 від 20.02.2025 становить 19535,68 грн, з яких 4900,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 3488,68 грн сума заборгованості за процентами, 3150,00 грн сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 7997,00 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Отже, зобов`язання за кредитним договором № 102342805 від 20.02.2025 були повністю виконані первісним кредиторам, зокрема, відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених кредитним договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, відповідач не виконала умови взятих на себе зобов`язань, не погасила кредит та не сплатила проценти за користування кредитом та інші платежі, визначені умовами кредитного договору, у зв`язку із чим заборгованість відповідача не погашена та у загальному розмірі становить 19535,68 грн. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України зобов`язує боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. При цьому, аналіз змісту ст. 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому, невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором. Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі № 141/72/26 докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 102342805 від 20.02.2025 на підставі договору факторингу № 28072025, укладеного 28.07.2025, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 102342805 від 20.02.2025, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами зазначеного кредитного договору. Наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених кредитним договором, однак [PERSON] допустила прострочення виконання грошових зобов`язань у строки, передбачені умовами укладеного кредитного договору № 102342805 від 20.02.2025. Поряд з цим, визначаючись щодо розміру загальної суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Позивач зазначає, що загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 102342805 від 20.02.2025 складає 19535,68 грн, з яких 4900,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 3488,68 грн сума заборгованості за процентами, 3150,00 грн сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 7997,00 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Суд не погоджується із вимогами позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 102342805 від 20.02.2025в частині нарахування та стягнення заборгованості за неустойкою (штрафом, пенею) у розмірі 7997,00 грн з огляду на таке. Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 в Україні введено воєнний стан. В подальшому, Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні й по теперішній час. Оскільки кредитний договір № 102342805 було укладено між сторонами в період дії в Україні воєнного стану, а саме 20.02.2025, суд вважає безпідставними нарахування позивачем суми заборгованості за неустойкою (штрафом, пенею) у розмірі 7997,00 грн, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Отже, враховуючи фактичні обставини справи № 141/72/26, предмет та підстави заявлених позовних вимог, відсутність доказів повної сплати відповідачем кредитної заборгованості, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 102342805 від 20.02.2025 в сумі 11538,68 грн, з яких: 4900,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 3488,68 грн сума заборгованості за процентами, 3150,00 грн сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту. При цьому, суд погоджується із відповідними розрахунками первісного кредитора у частині нарахування заборгованостей за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та комісією за обслуговування кредиту, оскільки відповідні нарахування здійснено згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору. Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у повному обсязі у строки, визначені умовами кредитного договору № 102342805 від 20.02.2025, відповідачем суду не надано та матеріали справи № 141/72/26 не містять. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України та частковим задоволенням позовних вимог, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1572,41 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial