Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він перебуває у тісних стосунках особистого характеру з відповідачкою [PERSON] з 2015 року. [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] . Оскільки на той час вона не перебувала ні з ким у зареєстрованому шлюбі, в силу особистих обставин батьком у свідоцтві про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України був записаний [PERSON] , хоча насправді ні відповідачка, ні він позивач, не знають таку особу. На той момент він працював за межами області та не мав змоги приїхати, щоб подати спільну заяву для реєстрації дитини. Від даних стосунків в них народилося ще двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких в актових записах про народження зазначений саме він. Разом з [PERSON] та дітьми вони проживають в його домогосподарстві. 12 червня 2023 року вони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина України; зобов`язати Новоселицький відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України внести зміни в актовий запис №16 від 12 вересня 2016 року про народження [PERSON] , [INFO] , а саме: у рядку «батько» зазначити батьком громадянина України [PERSON] , [INFO] , виключивши відомості про громадянина України [PERSON] , змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив обставини, викладені в позові, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в позові, не заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новоселицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що позивач та відповідачка протягом тривалого часу перебувають у стосунках, від яких народилось троє спільних дітей. На даний час вони одружені. Батьком всіх трьох дітей є позивач по справі. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. [PERSON] народився [INFO] , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00056363352. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] народилася [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] 12 червня 2023 року уклали шлюб у виконавчому комітеті Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, актовий запис №4, прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визнання батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини. У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved