Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

26.11.2025 р. позивач звернувся до суду з зазначеною заявою. Провадження у справі відкрито 11.12.2025 р. Короткий зміст вимог заяви 28.01.2021 року відповідач уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 501291612. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором. Загальна заборгованість згідно з угодою № 501291612 від 28.01.2021 року становить 49219,32 грн, з яких: 18712,11 грн - за кредитом, 11557,58 грн - по відсотках, 18949,63 грн по комісії. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 501291612, та судові витрати по сплаті судового збору, на правову допомогу в розмірі4463,72 грн. Позиція відповідача Відповідач не скористався правом надання відзиву Процедура судового розгляду Ухвалою суду постановлено проводити розгляд даного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Вказана ухвала отримана позивачем через електронний кабінет Електронного суду, відповідачу надсилалась рекомендованим листом по місцю його реєстрації. Клопотань про відкладення розгляду справи, про проведення судового засідання з викликом сторін, до суду не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 28.01.2021 року відповідач, уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 501291612. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Даним договором встановлено тип кредиту - тип кредиту «Кредит готівкою»; сума кредиту 23360,00 грн; процентна ставка 21,99 % річних, тип ставки фіксована; строк кредиту 48 місяців; дата повернення кредиту 28.01.2025 року. Крім того, договором визначено комісійні виплати за кредитом наступним чином: «під час користування Кредитом я пропоную Банку надавати мені послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та Договором, за надання яких пропоную встановити комісійну винагороду, а саме: (а) за надання Кредиту 0.00% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті на укладення Угоди (далі - Оферта) без ПДВ. (б) за обслуговування Кредиту 2.40% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті без ПДВ. Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розміщені на сайті Банку: www.alfabank.ua.» Позичальник кредит отримав, що підтверджується виписками по особовим рахункам. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка згідно з угодою № 501291612 від 28.01.2021 року станом на 23.09.2025 р. становить 49219,32 грн, з яких: 18712,11 грн - за кредитом, 11557,58 грн - по відсотках, 18949,63 грн по комісії. Наявність вказаної заборгованості підтверджується відповідним розрахунком, контррозрахунку на спростування вказаної заборгованості відповідач не надав. Згідно наданого розрахунку, відвотки за договором нараховані в межах строку кредитування. Тобто, нарахування відсотків за кредитним договором, в межах строку його дії є правомірним. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, суд, дійшов висновку, що між сторонами укладено кредитний договір, умови якого та вимоги законодавства, що регулюють виниклі між сторонами правовідносини, порушені відповідачем. Утворилася заборгованість за кредитом, яка не погашена до теперішнього часу, наявність якої підтверджується випискою по рахунку відповідача, розрахунком заборгованості. Існування заборгованості за тілом кредиту та відсотками за договором у сумі, вказаній позивачем, відповідачем не спростовано. Щодо комісійних витрат, то суд вважає їх нарахування обґрунтованим, оскільки договором дані витрати обумовлені, визначено перелік даних витрат, відповідачем такі умови беззаперечно прийняті. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Висновки суду за результатами розгляду позову Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги. Оскільки отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, наявність заборгованості за тілом кредиту, відсотками, комісією підтверджується розрахунком в матеріалах справи, з яким суд погоджується, відповідач не надав суду докази виконання зобов`язання з повернення позичених коштів, Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Щодо розподілу судових витрат При розподілі судових витрат суд керується нормами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн., а суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в заявленому позивачем розмірі. Також, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правову допомогу, відповідно до положень ст. 137 ЦПК України. Позивачем заявлено до стягнення витрати згідно з п. 3.1. Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року, так, за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: - за підготовку і подання позовної заяви до суду - 375,00 грн; - за отримання рішення суду - 225,00 грн; - комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85 %. Таким чином, на думку позивача, витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані із розглядом справи за цією позовною заявою, становлять 4463,72 грн (із розрахунку: 375,00 грн + 225,00 грн + 49219,32 х 7,85 %). Натомість, суд вважає необґрунтованими витрати в розмірі 225 грн. за отримання рішення суду, оскільки судові рішення видаються сторонам безкоштовно, а тому на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 4238,72 коп. Вказані витрати є доведені, реальними та необхідними, відповідають складності справи та обсягу проведених робіт, відповідачем не заявлено клопотання про зменшення їх розміру.

Outcome: partial