Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить змінити спосіб та розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі на підставі рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.10.2014 року та стягувати їх в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2008 року по 10.09.2012 року. Шлюб розірвано за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.09.2012 року. Від сумісного життя з відповідачем [INFO] вона народила доньку [PERSON] , у свідоцтві про народження дитини відповідач вказаний батьком. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.10.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. на місяць. Донька проживає разом з нею та фактично перебуває на її утриманні, адже тих коштів, що сплачує відповідач не вистачає. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів рівень життя значно виріс, в державі війна, ціни зросли, витрати на утримання доньки суттєво збільшилися. У зв`язку з вищевикладеним вона звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 23). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Конотоп Сумської області, батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 9). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.09.2012 року ( а.с. 10). Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.10.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 11.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, на виконання вказаного рішення був виданий виконавчий лист № 2/577/1241/14 від 22.10.2014 року ( а.с. 11, 28). Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи вимоги ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. У ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, які регламентують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). При цьому, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Крім того, суд враховує, що на даний час розмір раніше стягнутих аліментів за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.10.2014 року є недостатнім для утримання дитини, оскільки в силу свого віку вона потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища позивача та ставить його у скрутне матеріальне становище. З урахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини, пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, принципу законності та враховуючи, що обов`язок матеріально утримувати дитину є як у матері, так і у батька, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів є розумним, законним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дитини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави 1 331 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved