Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрутовані тим, що 18.07.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №4482733 про надання споживчого кредиту (далі Договір №4482733 від 18.07.2021 р.), відповідно до умов якого кредитодавець надає споживачу кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Відповідно до умов Договору №4482733 від 18.07.2021 р., укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС кредитодавеця, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок "CreditPlus". Ідентифікація споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет/ Мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки кредитодавецем правильності введення коду, направленого кредитодавецем на номер мобільного телефону споживача, вказаний споживачем при вході (в т.ч через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно пароля входу до Особистого кабінету/Мобільного застосунку "CreditPlus". Договором №4482733 від 18.07.2021 р. встановлена сума кредиту (загальний розмір) 14000.00 гривень; тип кредиту кредит; строк кредиту 30 днів; за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1,90 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Сторони цього договору, також узгодили, що грошові кошти кредиту надаються кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника. Договором №4482733 від 18.07.2021 р. передбачено, що внесення змін та доповнень до цього договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових договорів/угод. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. 04.02.2022 року було укладено Договір № 04-02-02/2022, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №4482733. 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір № 10-01/2023, відповідно якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі до відповідача за Договором №4482733. Відповідач порушила зобов`язання за Договором №4482733 від 18.07.2021 р. у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на день формування позовної заяви складає 46 167,01 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язаням (за тілом кредиту) 14 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 31 920,00 грн, інфляційні збитки 224,00 грн, нараховані 3% річних - 23,01 грн., заборгованість за нараховними процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборговаості) - 0,00; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором № 4482733 від 18.07.2021 р. в розмірі 46 167,01 грн, судовий збір - 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу 16 000,00 грн. Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просить суд розглянути справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, причину неявки суду не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судовими повістками, надісланими їй за зареєстрованим місцем проживання рекомендованими листами з повідомленням, однак листи повернулися на адресу суду з зазначенням на конвертах причини повернення «адресат відсутній за вказною адресою» (а. с. № 119, 121), що відповідно до пункту 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України свідчить про вручення повісток в день проставлення у поштовому повідомленні таких відміток. За таких обставин суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Така правова позиція викладена у постанові ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22). Відповідач відзиву на позов не подала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзив на позовну заяву, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити у вищевказаній цивільній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час розгляду справи по суті встановлено, що що між 18.07.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір № 4482733 про надання споживчого кредиту, згідно з яким Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повенути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки , передбачені договором. Відповідно п. 1.3, п. 1.4, п. 1.5, п.1.5.1 Договору № 4482733 від 18.07.2021 р. сума кредиту (загальний розмір) 14000 грн, тип кредиту - кредит; строк кредиту 30 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка 1,90 % в день. Згідно п. 2.1 Договору № 4482733 від 18.07.2021 р. кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, наданої споживачем Тоариству з метою отримання кредиту. Відповідно до п. 10 Договору № 4482733 від 18.07.2021 р., підписанням цього Договору відповідач підтверджує, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договір № 4482733 про надання споживчого кредиту від 18.07.2021 р. укладено в електронній формі, договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання умов Договору № 4482733 18.07.2021 р. на картку відповідача було здійснено зарахування кредитних коштів в сумі 14000,00 грн., що підтверджується листом №7/16154 від 08.10.2025 р. та листом № 9853/25-Е від 10.10.2025 (а.с. №70, 72-73). Отже, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання та надало відповідачу кредит. В свою чергу відповідач не виконала свого зобов`язання, передбаченого Договором № 4482733 від 18.07.2021 р., у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в розмірі 45 920 грн, що підтверджується розрахунком ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а. с. № 74-78). 04 лютого 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор) було укладено Договір факторингу №04-02-01/2022, відповідно до умов ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до боржників. (а. с. № 13-17). Відповідно до Витягу Реєстру боржників до Договору факторингу №04-02-02/2022 від 04.02.2022 р., ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до відповідача за Договором № 4482733 р. в сумі 45920,00 грн., з яких: сума заборгованості за тілом 14000,00 грн, сума заборгованості по процентам за користування - 31920,00 грн (а. с. № 28). 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Первісний кредитор) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Новий кредитор) було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні Первісному кредитору, Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1та № 3до цього договору (Реєстр боржників) (а. с. № 29-34). Відповідно до Витягу Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до відповідача за Договором №4482733 в сумі 46 167,01 грн, з яких: - сума заборгованості за основним зобов`язаням (за тілом кредиту) 14000 грн; - сума заборгованості за нарахованими процентами 31 920,00 грн; - сума заборгованості за нарахованими комісіями 0,00 грн; - пеня 0,00 грн; - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України 247,01 грн (інфляційні збитки 224,00 грн, нараховані 3% річних - 23,01 грн (а. с. № 47). Розмір заборгованості відповідача за за Договором №4482733 також підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. № 79). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦПК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 4, ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону визначено яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Так, згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.1 ст. 1054 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався, в тому числі з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб. Як вбачається з вищевказаного розрахунку заборгованості (а. с. № 79) відповідачу 3% річних від простроченої суми нараховано за період з 04.02.2022 по 23.02.2022 включно, інфляційні збитки за лютий 2022 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань за кредитни договором та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем, заперечень щодо розрахунку суми заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та вимоги чинного законодавства України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача . Відповідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 0575310156 від 11.11.2025 року при зверненні до суду з вищевказаним позовом позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень (а. с. № 6). Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Витрати позивача на професійну правничу становлять 16 000 грн. та складаються з наступного: - надання усної консультації з вивчення документів - 4000 грн; - складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 12000 грн, що підтверджуються Заявою на надання юридичної допомоги №632 від 01.10.2025 р., Договором №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, Витягом з Акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 р., копії яких надані позивачем (а.с. №56-58, 61, 62). Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу 16000 гривень.

Outcome: approved