Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

02.02.2026 представник [PERSON] в інтересах [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] звернувся до суду із позовом до Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області, що знаходиться в с. Словечне, вул. Поліська,9 Коростенського району Житомирської області, в якому просить встановити факт прийняття спадщини матір`ю [PERSON] - [PERSON] , після смерті її матері - [PERSON] , померлої [INFO] . Встановити факт родинних стосунків, а саме те, що [PERSON] та [PERSON] є сином та батьком. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку (пай) розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (сертифікат на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП «Льонок» с.Можари, Можарівської сільської ради Коростенського (Овруцького) району Житомирської області серії ЖТ № 0273598 за № 585 від 27.12.1999 року згідно розпорядження Овруцької РДА від 17.12.1997 року № 428), який розміщений на території колишньої Можарівської сільської ради Овруцького району Житомирської області (на даний час Словечанська ОТГ) та переданий у власність його померлій [INFO] бабусі - [PERSON] , спадкоємцем якої була його мати - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої в 1/2 частині був його батько - [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивує це тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері та батька на земельну частку (пай), яка належала померлій бабі - [PERSON] , спадщину після якої прийняла її дочка, та мати позивача [PERSON] , спадщину після смерті якої в 1/2 частці прийняв її чоловік та батько позивача [PERSON] , але юридично не оформив своїх спадкових прав. В нотаріальній конторі позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як не доведений факт прийняття матір`ю позивача спадщини після смерті баби; не доведено факту родинних відносин, а саме, що позивач є сином [PERSON] ; та на вищевказану земельну частку (пай) відсутні правовстановлюючі документи. Позивач просить справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення позову не заперечує в разі сплати позивачем судового збору. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 21 жовтня 2002 року та є матір`ю [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчать копії: свідоцтва про народження [NUMBER] та свідоцтва про шлюб [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Постановами Овруцької державної нотаріальної від 22.01.2026 №145/02-31, №146/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/2 частці на право на земельну частку (пай) після померлої [INFO] матері [PERSON] та після померлого [INFO] батька [PERSON] на право на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, зокрема, що не доведено факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, а саме, що [PERSON] (а.с.4,5). З копії свідоцтва про народження позивача [NUMBER] видно, що його батьком вказаний [PERSON] (а.с.8). Копії довідок від 26.11.2025 № 869 та від 05.12.2025 № 878, виданих старостою Можарівського старостинського округу № 4 виконкому Словечанської сільської ради свідчать про те, що [PERSON] ,1971 р.н. є сином [PERSON] , 1948 р.н. (а.с.14). У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням позивача, викладених у заяві, а тому суд вважає факт родинних відносин доведеним, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Постановами Овруцької державної нотаріальної від 22.01.2026 №145/02-31, №146/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] та після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, зокрема, що не доведено факту прийняття спадщини [PERSON] після померлої [INFO] матері гр. [PERSON] . Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Відповідно до ст. 548, 549 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як видно з довідки від 18.03.2026 № 98, виданої старостою Можарівського старостинського округу № 4 виконавчого комітету Словечанської сільської ради, після смерті [PERSON] , 1914 р.н., яка померла [INFO] її дочка [PERSON] доглядала за спадковим будинком, нею в листопаді 2002 року проведено ремонт огорожі біля спадкового будинку, доглядала за присадибною земельною ділянкою. У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням позивача, викладених у заяві, а тому суд вважає факт прийняття спадщини доведеним. Встановлення факту родинних відносин та факту прийняття спадщини позивачу необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] .. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай). З копії листа від 11.04.2024 № 1310/35-24 начальника відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області видно, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Овруцькою райдержадміністрацією на території Можарівської сільської ради Коростенського (Овруцького) району Житомирської області, на ім`я [PERSON] було зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП «Льонок» с. Можари Можарівської сільської ради Коростенського (Овруцького) району Житомирської області серії ЖТ № 0273598 за № 585 від 27.12.1999 згідно розпорядження Овруцької РДА від 17.12.1997 № 428. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) становив 2,34, вартість 4566 грн.. Відповідно проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельну ділянку громадянам із земель колективної власності реформованого КСП «Льонок» Можарівської, Левковицької та Лучанківської сільських рад Коростенського (Овруцького), району Житомирської області та книги записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю громадян Житомирської області Коростенського (Овруцького) району Можарівської сільської ради на гр. [PERSON] взамін сертифікату серія ЖТ № 0273598, державні акти станом на 01.01.2013 не реєструвалися та не видавалися. Постановами нотаріуса Овруцької державної нотаріальної від 22.01.2026 № 145/02-31 та №146/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/2 частці після померлої [INFO] матері [PERSON] та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , у зв`язку з тим, зокрема, що не було надано правовстановлюючого документу, а лише інформацію від11.04.2024 № 1310/35-24, видану Управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ж п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не приймати її. Позивач прийняв спадщину в 1/2 частці після смерті матері [PERSON] та після смерті батька [PERSON] , про що свідчать постанови державного нотаріуса Овруцької ДНК від 22.01.2026 № 145/02-31 та №146/02-31, однак нотаріально спадщину він оформити не може, у зв`язку з тим, що на вищевказане спадкове майно не було надано правовстановлюючого документу. Стаття 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно повідомлення Овруцької ДНК від 11.02.2026 №240/01-16 після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини не зверталися. Після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №22/2026 року, у зв`язку з подачею заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від сина померлої гр. [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] , якому було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №235/2023 року, у зв`язку з подачею заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від сина померлого гр. [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] , якому було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно: земельні ділянки та було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). З огляду на викладене, позивач набув право власності на вищевказану земельну частку (пай) після смерті батьків. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3993,60 грн., але стягнути їх з відповідача позивач не просив.

Outcome: approved