Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

28.05.2025 представник заявника адвокат Романенко Г.П. звернувся до суду з даною заявою та просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в період з квітня 2004 року по 10 вересня 2009 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця [PERSON] є спадкоємицею за законом після смерті [INFO] свого батька [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований по [ADDRESS] та проживав там разом з [PERSON] власницею квартири, з червня 2004 року по [INFO] дату смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] батько заявниці [PERSON] подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, проте, її не оформив, а згодом помер. Заявниця після смерті [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Васильченко Л.О. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа № 71149296. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька заявниці було відмовлено у зв`язку з відсутністю рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] із спадкодавицею [PERSON] . Крім заявниці, інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. Встановлення факту постійного проживання батька заявниці разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини, є необхідним для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] . Ухвалою суду від 02.06.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. 17.06.2025 до суду надійшли заперечення від представника Київської міської ради Малуєвої С., в яких вона заперечуючи проти задоволення вимог заяви вказувала, що вважає спірну спадкову квартиру відумерлою спадщиною та заявила права Київської міської ради на квартиру. Просила розглянути справу без участі представника Київської міської ради, залишити заяву [PERSON] без розгляду у зв`язку із наявністю спору. 10.07.2025 на виконання ухвали суду від 02.06.2025 від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Васильченко Л.О. до суду надійшла копія спадкової справи № 8/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] та заява, в якій вона просила слухати справу без її участі. 10.10.2025 від представника заявниці адвоката Романенка Г.Р. до суду надійшли письмові пояснення, в яких він зазначив, що Київська міська рада впродовж майже 16 років після смерті [PERSON] не подала заяву до суду про визнання спадщини відумерлою. Посилання, викладені Київською міською радою в запереченнях, не ґрунтуються на чинних правових нормах, а відтак заява представника є необґрунтованою. 31.01.2025 на виконання ухвали суду від 14.10.2025 від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Васильченко Л.О. до суду надійшла копія спадкової справи № 204/10 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, з?ясувавши фактичні обставини справи, заслухавши показання свідків та оцінивши і надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, дійшов наступного висновку. [INFO] померла [PERSON] , про що 11.09.2009 за № 16528 складено відповідний запис відділом реєстрації смертей у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.09.2009. Згідно з копією Свідоцтва про право власності на житло від 18.11.2006, реєстраційний номер № 4505, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , про що 27.05.2023 за № 182 складено відповідний запис Шевченківським відділом ДРАЦС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 27.05.2023. Згідно з довідкою КП «ЖЕК «Дегтярівська» за № 36 від 11.01.2008, [PERSON] власник особового рахунку, жила та була прописана в приватизованій квартирі по [ADDRESS] . Крім неї в зазначеній квартирі жив та був прописаний з 12.06.2007 [PERSON] . Після смерті [PERSON] . [PERSON] здійснював заходи щодо її поховання, що підтверджується заявою від його імені про видачу лікарського свідоцтва про смерть, Додатком №1 до Договору-замовлення № 2.31924.К з Київського крематорію, померла: [PERSON] , замовник: [PERSON] , довідкою про одержання праху [PERSON] . З дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 204/10 до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] , як спадкоємець за законом, подав до Третьої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Проте, заяв про видачу свідоцтва на своє ім`я [PERSON] за життя не подав. Після смерті [PERSON] мати заявниці - [PERSON] в інтересах своєї неповнолітньої на той час доньки 28.01.2024 подала нотаріусу заяву про згоду на подання нею заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [INFO] її батька [PERSON] . Відповідно, 28.01.2024 [PERSON] подала Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Васильченко Л.О. заяву про прийняття спадщини та видачу Свідоцтв про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] [PERSON] , [PERSON] подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . На ім`я заявниці видані Свідоцтва про право на спадщину за законом на інше майно, проте, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильченко Л.О. відмовлено в зв`язку з відсутністю рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] із спадкодавицею [PERSON] , померлою [INFO] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, про що винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.03.2024. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що в 2004 році познайомилася з [PERSON] в Киві, вони зустрічалися, почали разом проживати. Він привів її в квартиру до [PERSON] - це дружина його діда, за адресою: [ADDRESS] . На той час в квартирі нічого не було: ні телевізора, ні холодильника, вони з покійним [PERSON] все самі купували. Так жили там з 2004 року по 2006 рік. В 2006 році в них народилася донька, і так як з нею було важко і незручно постійно підніматися на 5 поверх, свідок поїхала до батьків в село. [PERSON] залишився проживати з [PERSON] , оскільки на той час було близько 80 років, і вона сама не могла навіть спуститися з 5 поверху. Приїжджав до них з донькою у село [PERSON] на вихідні. Вони з покійним чоловіком викликали додому нотаріуса, щоб оформити доручення для того, щоб [PERSON] отримував [PERSON] пенсію. Влітку 2007 року вона з донькою почали приїжджали до чоловіка в Київ та перебували з ним разом, в наступному проживали з донькою періодично то у її батьків, то у чоловіка. Чоловік залишався жити у [PERSON] , оскільки працював там і доглядав за нею. Вона його любила. Коли доньці виповнилося два роки, вона пішла працювати в магазин, доньку залишила в батьків, а сама жила в чоловіка в Києві. [PERSON] тоді вже взагалі не могла сама виходити на вулицю, вони доглядали за нею і купували все. За квартиру платили виключно вони з чоловіком. [PERSON] там і зареєструвався, в тій квартирі і помер. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що [PERSON] її зять, заявниця онучка. Її донька - [PERSON] після закінчення школи поїхала до м. Києва, там познайомилася з [PERSON] . Він забрав її до себе в квартиру [PERSON] . Вона особисто там була неодноразово, спочатку дуже часто їздила до дітей, і знає, що [PERSON] була задоволена, що донька з зятем проживали з нею. Жили вони з нею з 2004 року, і донька в 2006 році народила там дитину. Вони зробили в квартирі ремонт. Зимою, як було холодно, то донька з онучкою приїжджали до них в теплу хату в село, бо тяжко було тягати коляску з малою дитиною на 5 поверх. Коли донька жила з чоловіком, і коли заявниці виповнилося два роки, то свідок няньчила дитину в себе в селі. Валентин, якщо приїжджав до них, то не більше, як на день, бо [PERSON] не могла сама залишатися. Коли [PERSON] приписувався в ту квартиру, то там був борг за комунпослуги, і він сам його виплачував. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що в 2005 році допомагав робити ремонт в квартирі [PERSON] , туди заносили холодильник, телевізор. В 2006 році свідок часто приїжджав до них, привозив з села їм продукти. Бувало, ночував там у них, так як працював у м. Києві, а проживав у с. Ковалин. Його сестра [PERSON] почала проживати у квартирі [PERSON] з [PERSON] з 2004 року. [PERSON] проживав там до її смерті у 2009 році, всі вони добре ладнали між собою, в них були родинні відносини. За правилами ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] на момент своєї смерті [INFO] , проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (з 2004 року) постійно проживав, крім того, був зареєстрований за однією адресою з 12.06.2007, [PERSON] , який опікувався [PERSON] , вів з нею спільне господарство. Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами та показами свідків. Судом також встановлено, що заявниці необхідно встановити факт спільного проживання її померлого батька зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини для оформлення права на спадщину після смерті батька, а отже встановлення даного факту породжує юридичні наслідки. Приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а в судовому засіданні доведений факт спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд дійшов висновку про задоволення заяви та встановлення зазначеного юридичного факту. Твердження представника Київської міської ради про наявність спору у даній справі та необхідність її розгляду в порядку позовного провадження, під час її розгляду судом свого підтвердження не знайшли. Як відзначив у постанові від 07 лютого 2024 року у справі № 545/844/23 Верховний Суд, необхідність встановлення факту спільного проживання для отримання спадщини саме по собі не свідчить про наявність спору. Суди мають встановлювати між ким існує спір, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним. Так, судом встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] , інші спадкоємці, які б оспорювали право [PERSON] на прийняття спадщини відсутні, спадкова справа після смерті [PERSON] відкривалася за заявою [PERSON] , відтак наявність спору щодо спадкового майна, судом не встановлена. Відмова нотаріуса у видачі [PERSON] свідоцтва про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] пов`язана виключно з відсутністю даних щодо факту постійного проживання [PERSON] із [PERSON] . Київська міська рада із заявою про визнання спадщини відумерлою в порядку статті 1277 ЦК України після спливу одного року з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] та в наступному після смерті [PERSON] не зверталась. Рішення про визнання спадщини, тобто квартири за адресою - [ADDRESS] відумерлою судом не виносилось, Київською міською радою про наявність такого рішення повідомлялося. Наміри Київської міської ради звернутися з відповідною заявою до суду в майбутньому про визнання спадщини відумерлою не свідчать про наявність реального спору з приводу спадкового майна. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved