Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У квітні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 11.11.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1300-8416. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у сумі 18 000,00 гривень зі строком кредитування на 300 днів; базовий період - 30 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Також Додатковою угодою № 1 від 18.11.2023 до Договору про відкриття кредитної лінії №1300-8416 від 11.11.2023 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 000,00 гривень. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, зазначений відповідачем в особистому кабінеті. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував у зв`язку з чим у останнього станом на 24.03.2025 виникла заборгованість у загальному розмірі 187 860,00 гривень. Позивачем застосовано до відповідача програму лояльності, яка полягає в частковому списанні заборгованості за нарахованими відсотками у загальній сумі 87 860,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 000,00 гривень. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1300-8416 від 11.11.2023 в розмірі 100 000,00 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 20 000,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 80 000,00 гривень та витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень. Стислий виклад позиції відповідача У поданих до суду через систему «Електронний суд» письмових поясненнях представник відповідача адвокат Вертелецька Л.А. зазначила, що відповідач позов визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього тіла кредиту в розмірі 20 000,00 гривень. Вважала, що встановлений у договорі розмір відсотків є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав і обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг, у зв`язку з чим розмір процентів за прострочення грошового зобов`язання не може бути понад п`ятдесят відсотків вартості продукції, а тому підлягає зменшенню до 10 000,00 гривень. Прошу звернути увагу на те, що відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг, не був поінформованим про дійсні умови кредитування ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду і розміру нарахувань за кредитом. Враховуючи викладене, просила суд у задоволенні позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за несплаченими процентами за прострочену позику в розмірі 70 000,00 гривень відмовити. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 28.04.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання, призначене до розгляду на 08:00 год 04.09.2025, за клопотанням представника відповідача адвоката Вертелецької Л.А. було відкладено на 15:30 год 29.10.2025. Справу, призначену на 15:30 год 29.10.2025, знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті для ухвалення вироку в кримінальній справі та призначено на 09:00 год 20.01.2026. У судове засідання 20.01.2026 представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити та висловив згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Вертелецької Л.А. надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі з урахуванням письмових пояснень. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до зазначених правовідносин, суд дійшов таких висновків. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.11.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1300-8416 продукту СreditKasa. За умовами Кредитного договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб. Позичальник взяв зобов`язання повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому цим договором (пункт 2.2. договору). Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії - для задоволення особистих потреб позичальника (пункт 2.4. договору). Пунктом 3.1. визначено, що цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 4.1. договору загальний розмір кредиту: 18 000 гривень. Базовий період становить 30 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору (пункт 4.8. Договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за такою ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00 % за кожен день користування кредитом (зазначена процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за Промоставкою та/або зниженою та/або пільговою ставкою) (пункт 4.10. Договору). Знижена процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору (пункт 10.3. Договору). Строк кредитування, тобто, строк, на який надається кредит позичальнику, - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 05.09.2024. Строк дії договору є рівним строку кредитування (пункт 4.12. Договору). Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає двісті сімдесят дев`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотка (пункт 4.13. Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору становить 180 000,00 грн та включає в себе: суму кредиту і проценти за користування кредитом (пункт 4.14. Договору). Позичальник зобов`язується повертати кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитну неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) у останній календарний день строку кредитування, зазначеного у п. 4,12. цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Кредит вважається повернутим з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця (пункт 5.1. Договору). Разом із договором про відкриття кредитної лінії відповідач 11.11.2023 підписав: Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування, зокрема: розмір кредитного ліміту - 18 000,00 грн зі строком кредитування на 300 днів; базовий період - 30 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної відсоткової ставки за Договором № 1300-8416. 18.11.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1300-8416, невід`ємними частинами якої є: правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України. Відповідно до умов додаткової угоди до договору № 1300-8416 позивач зобов`язався надати відповідачу додаткові кошти у розмірі 2 000,00 гривень, дата видачі кредиту 18.11.2023. Згідно з п. 3 додаткової угоди після її укладення та надання додаткових грошових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування за договором: - сума неповернутого кредиту становить: 2 000,00 гривень; - кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї додаткової угоди становить 293 календарних дні; - орієнтовна реальна річна процентна ставка за час з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування: 745 805,00 процентів; - орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за час з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування 199 580,00 грн. З довідки про перерахування суми кредиту вбачається, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на виконання умов кредитного договору 11.11.2023 за допомогою системи LiqPay перерахувало на платіжну картку № [NUMBER] , відкриту на ім`я [PERSON] , кредитні кошти за договором № 1300-8416 від 11.11.2023 у розмірі 18 000,00 грн, та 18.11.2023- 2 000,00 грн, що підтверджується також повідомленням ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на адресу [PERSON] було направлено повідомлення разом з договором про відкриття кредитної лінії № 1300-8416 від 11.11.2023, додатковою угодою від 18.11.2023 до договору про відкриття кредитної лінії № 1300-8416 від 11.11.2023, у якій [PERSON] було повідомлено, що розмір заборгованості за кредитом становить 21 490,00 грн Оскільки [PERSON] порушуючи умови договору своєчасно в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув, станом на 24.03.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 187 860,00 гривень, з яких: 20 000,00 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 167 860,00 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Позивачем застосовано до відповідача програму лояльності, яка полягає в частковому списанні заборгованості за нарахованими відсотками. Враховуючи вищевикладене, заборгованість за кредитним договором становить 100 000,00 гривень, з яких: 20 000,00 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 80 000,00 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Норми права, які були застосовані судом Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування в цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України передбачається, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Мотивована оцінка і висновки суду Судом встановлено, що 11.11.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1300-8416 продукту СreditKasa у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідач отримав кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківську картку) грошових коштів у розмірі 18 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі стандартної ставки 3,00% за кожен день користування кредитом (зазначена процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за Промоставкою та/або зниженою та/або пільговою ставкою); базовий період користування кредитом - 30 календарних днів; строком на 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 05.09.2024. 18.11.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1300-8416 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якої відповідачу було надано додаткові кошти у розмірі 2 000,00 гривень. Згідно із розрахунком заборгованості за договором № 1300-8416 від 11.11.2023 станом на 24.03.2025 заборгованість відповідача за наданим кредитом становить 187 860,00 гривень, а саме: основний борг - 20 000,00 гривень; залишок відсотків - 167 860,00 гривень. З урахуванням програми лояльності, застосованої відповідно до затверджених наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» №96-П від 26.12.2023 Правил акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», до стягнення позивачем заявлено заборгованість у розмірі 100 000,00 гривень, з яких: 20 000,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 80 000,00 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами. При цьому матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Отже встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) у повному розмірі не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 20 000,00 гривень, яка підлягає стягненню на користь позивача. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 9.01.2020 у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд дійшов висновку про те, що розмір процентів, які просить стягнути позивач з відповідача не є співмірним тілу кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) за користування коштами. У постанові ВС від 12.02.2025 у справі № 679/1103/23 зазначено, що принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 (пункт 6.20)). Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (частина перша статті 613 ЦК України). Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Необхідно зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Зазначене узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09.04.1985 № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 №15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). У Рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що,

Outcome: partial