Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй, на підставі дарування, укладеного 16 липня 2009 року, посвідченого нотаріусом Слов`янського нотаріального округу Донецької області Бочко В.А. в реєстрі за №1069, належать 9/100 часток житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS] , відповідно, 1/2 частка квартири [ADDRESS] . Загальна площа даної квартири складає 38,8 кв. м, із яких: житлова площа - 23,4 кв.м, допоміжні підсобні приміщення - 15,4 кв.м. Дана квартира складається із двох житлових кімнат: одна - площею 8,4 кв.м, друга - площею 15,0 кв.м, а також підсобних приміщень: кухні площею - 6,9 кв.м, санвузла - 4,7 кв.м, коридора- 3,8 кв.м. Інша 1/2 частка даної квартири [ADDRESS] , відповідно, 9/100 часток вищезазначеного житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами зареєстровані на праві власності на ім`я співмешканця її бабусі - [PERSON] , який помер [INFO] в місті Слов`янську Донецької області. З 6 квітня 2001 року по теперішній час вона добросовісно, відкрито, безперервно протягом майже 25 років проживає у вищевказаній квартирі [ADDRESS] . З 27 серпня 2003 року вона зареєстрована в даній квартирі. Вказала, що з моменту вселення до вищезазначеного домоволодіння - у квітні 2001 року та по липень 2009 року - до моменту укладення вищезазначеного договору дарування, вона завжди вважала, що дана спірна частка житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами також належить її брату - [PERSON] на праві власності. І тільки, коли вона вирішила поставити в суді питання про припинення спільної часткової власності на дане домоволодіння та про виділ даної частки даного домоволодіння в натурі, їй із зібраних з даною метою документів стало відомо про те, що відповідні 9/100 частки даного домоволодіння зареєстровані на праві власності на ім`я [PERSON] . Дана обставина була обумовлена тим, що в даній квартирі [ADDRESS] вищезазначеного домоволодіння до серпня 2003 року багато років постійно проживав її брат - [PERSON] , який завжди підкреслював, що квартира є його власністю. В свою чергу, [PERSON] з 1959 року по 1995 рік перебував у фактичних шлюбних відносинах з її бабусею - [PERSON] . З того ж часу - з 1959 року і по 1995 рік, по момент смерті бабусі, [PERSON] та [PERSON] постійно проживали у житловому будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованому в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] . [PERSON] продовжував проживати в даному домоволодінні [ADDRESS] до 6 квітня 2001 року - по день своєї смерті. При цьому, з 1993 року і по квітень 2001 року, тобто по день смерті [PERSON] вона проживала в даному домоволодінні [ADDRESS] - спочатку разом з бабусею та її співмешканцем- [PERSON] , а після смерті бабусі - з [PERSON] , оскільки на той час [PERSON] вже потребував у сторонньому догляді у зв`язку з наявністю багатьох хронічних захворювань, а будь-які особи, які б перебували з [PERSON] в родинних відносинах, відсутні. Саме вона з 1995 року займалась доглядом за [PERSON] , а після його смерті- у квітні 2001 року займалась організацією та здійсненням поховання [PERSON] . [PERSON] ніколи не казав, що йому на праві спільної часткової власності належать 9/100 часток домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] . З урахуванням даних обставин при укладенні вищезазначеного договору дарування 9/100 часток домоволодіння [ADDRESS] вона вважала, що її брат - [PERSON] передає їй у дар всю квартиру [ADDRESS] . При цьому, вона завжди плуталась у тому скільки часток даного домоволодіння належить кожному із співвласників цього домоволодіння. Спадкоємці за законом або за заповітом після смерті [PERSON] відсутні і будь-які особи або органи місцевого самоврядування ніколи не заявляли своїх прав на дану частку вищезазначеного домоволодіння. З квітня 2001 року і по теперішній час вона утримує дану квартиру у належному санітарно-технічному стані, регулярно здійснює її поточний ремонт та за свої кошти і своїм трудом, здійснює суттєві поліпшення даного житла, в тому числі, замінила вікна у квартирі на пластикові, встановила нові вхідні та міжкімнатні двері, замінила підлогу. Проведений водопровід, був встановлений водовимірювальний лічильник, була збудована прибудова до квартири [ADDRESS] , а саме: коридор та ванна кімната (санвузол, де підлога та стіни були викладені плитко керамічною плиткою, стеля була зроблена з пластика та встановлені софіти, у коридорі підлога була викладена керамічною плиткою, стіни та стеля - плиткою та пластиком. У кімнатах стіни та стеля були обшиті гіпсокартоном та обклеєні шпалерами. Прибудова була збудована та узаконена у 2009 році після укладення договору дарування. Крім того, вона регулярно сплачує платежі за користування комунальними послугами у повному обсязі, починаючи з 2001 року, тобто з моменту вселення в дану квартиру. З моменту укладення вищезазначеного договору дарування - липня 2009 року вона завжди вважала, що вказана квартира належить їй в повному обсязі. Таким чином вважає, що набула право власності на частку вищевказаної квартири за набувальною давністю. Крім того, мені, позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 18 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського районного (раніше Слов`янського міського) нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрованого в реєстрі №4239, належать 11/50 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будов та споруд за [ADDRESS] , що складає квартиру [ADDRESS] , який знаходиться на земельній ділянці земель комунальної власності. Загальна площа даної квартири складає 38,5 кв.м, житлова площа- 19,4 кв.м. Загальна площа вищезазначеного житлового будинку складає 197,5. кв.м, житлова площа житлового будинку (А-1) - 119, 4 кв.м. На даній земельній ділянці знаходяться також господарчі та побутові будівлі і споруди: сарай- (Б0, гараж- (Б), літня кухня- (Д),сарай- (Е), вбиральня- (Ж), сарай- (И), гараж- (К), літня кухня- (Л), сарай- (М), навіс- (Н), навіс (О), навіс (П), огорожа (№1). Інші частки вищезазначеного житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами належать на праві спільної часткової власності відповідачам, [PERSON] - 15/200 часток даного домоволодіння, [PERSON] - 15/200 часток домоволодіння, [PERSON] - 15/200 часток домоволодіння, [PERSON] - 15/200 часток даного домоволодіння, [PERSON] - 45/200 часток домоволодіння, [PERSON] - 15/200 часток домоволодіння. На теперішній час позивач бажає, щоб судом за нею було припинено право спільної часткової власності на вищезазначений житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] , загальною площею: 196,5 кв. м, житловою площею: 119,4 кв. м, а також, щоб був здійснений поділ даного житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами між нею та іншими співвласниками та щоб їй були виділені в натурі наступні приміщення: житлова кімната площею - 8,4 кв.м, житлова кімната площею 15,0 кв.м, кухня площею - 6,9 кв.м, санвузол площею - 34,7 кв.м, коридор - 3,8 кв.м, а всього загальною площею: 38,8 кв.м, житловою площею 23,4 кв.м, що складають квартиру [ADDRESS] , із яких: житлові приміщення - 23,4 кв.м, допоміжна підсобна площа - 15,4 кв.м. Вартість даних приміщень (квартири [ADDRESS] ) складає 81600 гривень. Позивач зазначає, що вищезазначені господарчі та побутові будівлі і споруди можуть бути судом залишені у спільній частковій власності всіх співвласників. З огляду на викладене, просила суд: - визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частку житлової кімнати площею - 8,4 кв.м, 1/2 частку житлової кімнати площею - 15,0 кв.м, 1/2 частку кухні площею - 6,9 кв.м, санвузлу площею - 4,7 кв.м, коридору площею - 3,8 кв.м, а всього на загальну площу: 19,4 кв.м, житлову площу: 11,7 кв. м, вартістю: 40800 гривень; - припинити її право спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею - 196,5 кв.м, житловою площею - 119,4 кв.м, розташований в [ADDRESS] . - поділити даний житловий будинок загальною площею - 196, 5 кв.м, житловою площею - 119,4 кв.м, розташований в [ADDRESS] , між нею та іншими співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , виділивши у вищезазначеному житловому будинку, загальною площею - 196,5 кв.м, житловою площею - 119,4 кв.м, розташованому в [ADDRESS] , [PERSON] , в натурі наступні приміщення: житлову кімнату площею - 8,4 кв. м, житлову кімнату площею - 15,0 кв. м, кухню площею 6,9 кв. м, санвузол площею - 4,7 кв.м, коридор площею - 3,8 кв.м, всього загальною площею 38,8 кв.м, житловою площею - 23,4 кв.м, вартістю 81600 гривень, - визнати за нею право власності на дані приміщення: житлову кімнату площею- 8,4, кв. м, житлову кімнату площею- 15,0 кв.м, кухню площею - 6,9 кв.м, санвузол площею- 4,7 кв.м, коридор площею - 3,8 кв. м, а всього загальною площею- 38,8 кв. м, житловою площею - 23,4 кв.м, вартістю 81600 гривень, при цьому залишивши у спільній частковій власності співвласників вищезазначеного житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами господарчі та побутові будівлі та споруди: сарай- Б пл. 36, 7 кв. м, гараж- В пл. 4, 8 кв. м, літня кухня- Д пл.- 21, 9 кв.м, сарай- Є пл- 3,7 кв.м, вбиральня- Ж пл.- 2,3 кв.м, сарай - І пл.- 16,6 кв.м, гараж- К пл.- 25, 5 кв.м, літня кухня- Л пл.- 9, 7 кв. м, сарай- М пл.- 5, 0 кв. м, навіс- Н пл.- 13, 0 кв. м, навіс- О пл.- 13, 7 кв.м, навіс- П пл.- 10,2 кв.м, огорожа - №1, загальною площею: 78,1 кв.м, розташовані в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та повідомили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування, укладеного 16 липня 2009 року, посвідченого нотаріусом Слов`янського нотаріального округу Донецької області Бочко В.А. в реєстрі за №1069, позивачу [PERSON] належать 9/100 часток житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS] , що становить 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Загальна площа даної квартири складає 38,8 кв.м, із яких: житлова площа - 23,4 кв.м, допоміжні підсобні приміщення - 15,4 кв.м. Дана квартира складається із двох житлових кімнат: одна - площею 8,4 кв.м, друга - площею 15,0 кв.м, а також підсобних приміщень: кухні площею - 6,9 кв.м, санвузла - 4,7 кв.м, коридора- 3,8 кв.м. Право власності позивача [PERSON] на 1/2 частку квартири зареєстровано у КП «БТІ» м. Слов`янськ 17.09.2009 за № 10572 у книзі 12а-598. Інша 1/2 частка квартири [ADDRESS] , тобто - 9/100 часток житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.12.1999 Акціонерним товариством закритого типу «СІЛЬГОСПТЕХНИКА» м. Слов`янськ Донецької області, зареєстровано на праві власності на ім`я [PERSON] . Право власності [PERSON] на 1/2 частку квартири зареєстровано у КП «БТІ» м. Слов`янськ 29.12.1999 № 10572 у реєстровій книзі 12. Крім того, позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 18 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського районного (раніше Слов`янського міського) нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрованого в реєстрі №4239, належать 11/ 50 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будов та споруд за [ADDRESS] , що складає квартиру [ADDRESS] , яка знаходиться на земельній ділянці земель комунальної власності. Інші частки вищезазначеного житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами належать на праві спільної часткової власності відповідачам, а саме: [PERSON] - 15/200 часток даного домоволодіння на підставі Свідоцтва про право власності без номера виданого Слов`янським закритим акціонерним товариством «Сільгосптехніка» 2 вересня 1997 року; [PERSON] - 15/200 часток домоволодіння на підставі Свідоцтва про право власності, без номера, виданого Слов`янським закритим акціонерним товариством «Сільгосптехніка» 2 вересня 1997 року; [PERSON] - 15/200 часток домоволодіння на підставі Свідоцтва про право власності , без номера, виданого ЗАТ «Сільгосптехніка» 2 вересня 1997 року; [PERSON] - 15/200 часток домоволодіння на підставі Свідоцтва про право власності, без номера, виданого ЗАТ «Сільгосптехніка» 2 вересня 1997 року; [PERSON] - 45/200 часток домоволодіння на підставі Договору дарування за №1273, укладеного 14 березня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського районного (раніше Слов`янського міського) нотаріального округу Донецької області Панченко А.В.; [PERSON] - 15/200 часток домоволодіння на підставі Договору дарування №5301, укладеного 15 серпня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського районного (раніше Слов`янського міського) нотаріального округу Панченко А.В. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.04.2001, [PERSON] помер [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області. З листа Першої слов`янської державної нотаріальної контори № 1412/01-16 від 20.11.2025 та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 83321509 від 20.11.2025, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Як вбачається з Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/004051814 від 23.04.2024, позивач [PERSON] з 27.08.2003 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Виконкому Андріївської селищної ради Слов`янського району Донецької області № 1024 від 18.12.2020, [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , з 1959 року по момент смерті [INFO] . Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Таким чином, виходячи із змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є таке: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Таким чином, судом встановлено, що позивач більше 23 років вільно, відкрито володіє квартирою [ADDRESS] , набула право власності на підставі договору дарування на 1/2 частку вказаної квартири, фактично мешкає у квартирі, здійснює за нею догляд, робить поточний та капітальний ремонт у квартирі, тобто відкрито, добросовісно, безперервно володіє вказаною квартирою, що підтверджується матеріалами справи. В свою чергу, власник 1/2 частки вказаної квартири помер, спадкоємців, які б прийняли спадщину на вказану частку квартири судом не встановлено. Факт відкритого та добросовісного, безперервного володіння вказаною квартирою позивачем підтверджено та відповідачами не спростовано. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частку вищевказаної квартири за набувальною давністю. Також, судом встановлено, що позивач має право володіння, користування та розпорядження на вищезазначені приміщення, які складають квартиру [ADDRESS] , а саме житлову кімнату площею - 8,4, кв.м, житлову кімнату площею - 15,0 кв.м, кухню площею - 6,9 кв.м, санвузол площею- 4,7 кв.м, коридор площею - 3,8 кв.м, а всього загальною площею- 38,8 кв.м, житловою площею - 23,4 кв.м, вартістю 81600 гривень; фактично володіє та користується даними приміщеннями; дані приміщення фактично відокремлені від інших приміщень; квартира [ADDRESS] має окремий вхід; позивач має правовстановлюючі документи на дану квартиру, також має відповідну технічну документацію на квартиру [ADDRESS] ; сплачує платежі за користування комунальними послугами за квартиру [ADDRESS] . Крім того, позивач підтримує квартиру [ADDRESS] у належному санітарно-технічному стані, регулярно здійснює поточний ремонт. Позивач не висуває питання про виділ їй в натурі будь-яких господарчих та побутових будівель та споруд, адже всі співвласники користуються даними господарчими будівлями і спорудами спільно. Позивач зазначає, що у зв`язку з даними обставинами судом може бути вирішений даний спір без проведення судово-технічної експертизи. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать Закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (відповідно до ч.1, 2 ст. 328 ЦК України). Право позивача не може бути обмеженим у вільному розпорядженні своїм майном. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених Законом. Спільна власність вважається частковою, якщо Договором або Законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За змістом ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий виділ можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Перешкод, які заважали б виділу майна, судом не встановлено. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині виділу частки позивача із майна, що є у спільній частковій власності обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved