Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду, за участі заінтересованих осіб: Жмеринської міської ради Вінницької області, [PERSON] , з заявою про встановлення факту його постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини дату його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заявник вказує, що встановлення даного факту необхідно для реалізації його права на спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини він за вказаною адресою проживав, однак не був зареєстрований, а у встановлений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав, що унеможливило оформлення спадщини. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2026 року було відкрите окреме провадження. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2026 року витребувано копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] . Заявник в судовому засідання заяву підтримав та просив її задовольнити. [PERSON] підтвердила обставини, про які вказує заявник, та просила заяву задовольнити. Представник Жмеринської міської ради Вінницької області подав заяву та просить розглянути справу у його відсутність, при розгляді справи покладається на думку суду. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 лютого 2023 року. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , земельна ділянка, кадастровий номер 0521081400:07:006:0210, площею 3,0191 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жуковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, земельна ділянка, кадастровий номер 0521081400:04:001:0133, площею 0,25 га, та земельна ділянка, кадастровий номер 0521081400:04:001:0134, площею 0,274 га для ведення особистого селянського господарства. Спадкова справа щодо майна померлого не заводилася. [PERSON] , [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 грудня 2025 року). Заявник через [PERSON] звернувся із заявою про оформлення спадщини після померлого, однак йому було роз`яснено, що він у встановлений строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] та не надав доказів про постійне спільне проживання спадкоємця та спадкодавця, а тому відсутні підстави для видачі відповідного свідоцтва. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п.п.4.10 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно Конституції України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, що мешкають в Україні не зобов`язані постійно проживати в місці своєї реєстрації, отже обставина (факт) спільного проживання спадкодавця та спадкоємців підлягає доведенню належними способами та засобами. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Відповідні правові висновки містяться і в судових рішеннях Верховного Суду України та ВССУ (ухвала від 03 листопада 2010 року в справі № 6-7165св09, від 11 листопада 2015 року в справі № 6048327св14, від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-20158св15). Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Як слідує з довідки Жуковського старостинського округу Жмеринської міської ради Вінницької області від 18 грудня 2025 року №01-4-2025/600 [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно погосподарської книги №4, особовий рахунок № [NUMBER] , зі [PERSON] на момент смерті проживала та була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , співмешканка, та [PERSON] , [INFO] , син, який проживав без реєстрації. Згідно акту про встановлення факту проживання від 16 грудня 2025 року, складеного сусідами, мешканцями с.Щучинці Жмеринського району Вінницької області, [PERSON] та [PERSON] , підписи яких засвідчено, [PERSON] постійно проживав на момент смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без реєстрації і проживає по даний час. Підтвердила ці обставини і [PERSON] . Отже, матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, доводиться факт того, що заявник проживав разом із спадкодавцем своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved