Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

1.Стислий виклад позовних вимог. 27.11.2025 року позивач, від імені та в інтересах якої діє алвокат [PERSON] , звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності за набувальною давністю, мотивуючи позов тим, що [PERSON] є добросовісним користувачем домогосподарства по [ADDRESS] , яке включає в себе: прибудову, літню кухню, хлів, вбиральню, огорожу та колодязь, житловий будинок (далі Домогосподарство), в якому остання відкрито та безперервно проживає з 2003 року по теперішній час. Право власності на Домогосподарство не зареєстровано. Позивачка відкрито проживає в даному Домогосподарстві з листопада 2003 року, тобто вже протягом останніх більше як двадцять років. Враховуючи вищенаведене, з посиланням норми законодавства, що регулюють спірне питання, представник позивача просить визнати за [PERSON] право власності на Домогосподарство за набувальною давністю, судові витрати залишити за позивачем. Позовна заява подана через систему «Електронний суд». 2.Рух справи в суді. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2025 року, справу передано на розгляд головуючому судді Шептицькій Н.В. (ас 36). Ухвалою головуючої судді від 01.12.2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання (ас 37-38). Ухвалою суду від 06.01.2026 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи в судовому засіданні (ас 50-51). Ухвалою суду від 09.02.2026 року до участі у справі залучено як третіх осіб, які не заявляють самостійніх вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , також залучено до участі у справі Службу у справах дітей Виконавчого комітету Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, з метою захисту прав та інтересів неповнолітніх третіх осіб, розгляд справи відкладено (ас 81-82). Учасники справи в судове засідання не з`явилися, але подали заяви про розгляд справи у їх відсутності (ас 97-102): сторона позивача позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити, сторона відповідача у задоволенні заявлених вимог не заперечує, треті особи не заперечують щодо задоволення позову. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Треті особи пояснення на позовну заяву не подали. Суд ухвалив: проводити розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно ч.1 ст.223 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України,у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 27.03.2026 року - дата складення повного судового рішення. 4. Встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази на їх підтвердження. Дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне. В судовому засіданні 02.02.2026 року позивач пояснила, що в 2003 році почала проживати в Домоволодінні, за який заплатила кошти особі, яка там проживала раніше. Як звати цю особу, вона не знає, і куди ця особа виїхала теж не знає. Договір купівлі-продажу не укладався, оскільки Домоволодіння не було ні за ким зареєстровано. З того часу вона постійно проживає в будинку разом з чоловіком та дітьми. Оформити право власності на Домоволодіння не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Згідно Звіту про оцінку Домоволодіння, замовленого за заявою [PERSON] , його ринкова вартість становить 354623,00 грн, рік побудови 1995 року (ас 7-12, 17). Згідно Технічного паспорта, Домоволодіння складається з: житлового будинку, прибудови, літньої кухні, хліва, вбиральні, огорожі, колодязя (ас 13-15, 32-34). Згідно Витягу з реєстру територіальної громади, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (ас 18), якому присвоєна дана адреса, згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (ас 19). Згідно витягів з погосподарської книги по селу [PERSON] , з 11.11.2003 року по даний час по особовому рахунку № [NUMBER] рахується житловий будинок, що розташований в с.Олешковичі Рожищенського району Волинської області, де головою домогосподарства є [PERSON] (ас 20-22). Згідно повідомлення КП «Волиньпроект» від 23.10.2024 року, право власності на Домоволодіння не зареєстровано (ас 23). Згідно довідки за підписом старости Носачевичівського старостинського округу №462 від 23.10.2025 року, згідно запису в погосподарській книзі №ПГО 04 0037-1 за 2025 рік, в користуванні [PERSON] рахуються земельні ділянки, розміщені за адресою: [ADDRESS] , - 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства та 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (ас 24). Встановлено, що на Домогосподарство заведена інвентаризаційна справа (ас 25-31). Згідно наказу начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, благоустрою, комунальної власності, інфраструктури, будівництва, транспорту та екології Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області №56 від 17.06.2025 року, об`єкту нерухомого майна індивідуальному житловому будинку з господарськими будівлями присвоєно адресу: [ADDRESS] . Станом на 03.02.2026 року в Домоволодінні зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (ас 66-67). 5. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова), відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю (п. 11 Постанови). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови). 6. Висновки суду. В судовому засіданні встановлено, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито та безперервно користуватися Домоволодінням. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги є підставні, обгрунтовані, підтверджені належними, допустимим і достатніми доказами, а тому підлягають до задоволення. Враховуючи заяву сторони позивача, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved