Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

19 грудня 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням домоволодінням [ADDRESS] , та стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 12 листопада 2015 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 204/6427/15-ц (набрало законної сили 24 листопада 2015 року) визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на домоволодіння [ADDRESS] . 27 грудня 2016 року позивач зареєстрував право власності на зазначений житловий будинок. У квітні 2024 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг та дозвільних процедур за довідкою щодо зареєстрованих осіб в домоволодінні [ADDRESS] , так йому стало відомо, що в домоволодінні зареєстровані - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зареєстровані в домоволодінні [ADDRESS] відповідачі ніколи не мешкали в даному домоволодінні, не проживали спільно з позивачем та не були пов?язані спільним побутом з ним. З квітня 2024 року по теперішній час [PERSON] відмовляється знятися з реєстрації за вищевказаною адресою на вимогу власника [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] не спілкуються з позивачем. Вважає, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , чинять перешкоди власнику [PERSON] в володінні, користуванні, розпорядженні домоволодінням [ADDRESS] , яке належить йому на праві приватної власності, чим грубо порушують право приватної власності позивача, в зв?язку з чим, виникла необхідність у визнанні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування даним домоволодінням. У зв`язку з цим, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Також пояснив суду, що не ніколи не проживав на постійній основі у будинку, що належить позивачу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є сусідом позивача у справі та проживає через один будинок від нього. Свідок зазначив, що мешкає за адресою: [ADDRESS] з 2016 року. На той момент [PERSON] вже проживав у належному йому домоволодінні разом зі своєю дружиною. За вказаний період часу інші особи у зазначеному домоволодінні не проживали. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є сусідом позивача у справі та все життя проживає напроти його будинку за адресою: [ADDRESS] . За його словами, [PERSON] проживає разом зі своєю дружиною, а сам свідок знає його з дитинства. Відповідачі у справі свідку не знайомі, та ніколи у будинку позивача не проживали. Вислухавши пояснення сторін та допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2015 року по справі № 204/6427/15-ц за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на домоволодіння [ADDRESS] . (а.с. 4-5). Таким чином, встановлено, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Позивач зареєстрував право власності на вказане домоволодіння у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 77425640 від 29.12.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1138285912101 (а.с. 8). Згідно Рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради «Про закріплення житла за малолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] » від 23 жовтня 2015 року № 172/1, закріплено право на проживання та користування житлом за малолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11), що також підтверджується адресною карткою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). 22 травня 2017 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 204/1951/17, яке набрало законної сили 20 червня 2017 року, визнано [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS] (а.с. 6-7). Відповідно до Акту від 13 грудня 2025 року, складеного [PERSON] ( [ADDRESS] ; паспорт серії [NUMBER] виданий Індустріальним РВД НУУ МВС України в Дніпропетровській області 21 травня 2002 року), [PERSON] ( [ADDRESS] ; паспорт серії [NUMBER] виданий Красногвардійським РВ МВС України в Дніпропетровській області 09 листопада 2001 року), [PERSON] ( [ADDRESS] ; паспорт серії [NUMBER] виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 18 вересня 1997 року), [PERSON] ( [ADDRESS] ; паспорт серії [NUMBER] виданий Зачепилівським РВ УМВС України в Харківській області 28 квітня 2006 року), за адресою: [ADDRESS] ніколи не проживали громадяни [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме з 1999 року по 13 грудня 2025 року (а.с. 12). У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника житла визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб в розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачі по справі втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , оскільки не проживають там понад один рік, але залишаються зареєстрованими за вказаною адресою. Таким чином, оцінивши докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність обгрунтованість позовних вимог щодо визнання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням домоволодінням [ADDRESS] , та вважає необхідним їх задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі ст.ст. ст.ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved