Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29950 гривень 50 копійок. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 2980926 від 05 грудня 2019 року. Зазначений договір укладений за допомогою веб-сайту https://alexcredit.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», відповідно до умов якого товариство надало відповідачу у власність грошові кошти (позику) в сумі 5000,00 грн. За користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі: 1,70% у базовий період - з 05.12.2019 року до 25.12.2019 (включно); 3 % у спеціальний період - з 26.12.2019 року до 22.06.2020 року. 10 червня 2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № АК-10/06/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» за плату, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» і боржниками. 07 липня 2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» укладено договір факторингу № ДФ-07072025, у відповідності до умов якого, ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» за плату, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. [PERSON] не виконав своїх зобов`язань за договором, внаслідок чого загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом станом на 06.06.2025 року становить 29950,00 грн., з яких: 24950,00 грн. - заборгованість за відсотками; 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 29950,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. 04 грудня 2025 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 15 грудня 2025 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від представника відповідача [PERSON] - адвоката Сидоренка О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову, просить відмовити в його задоволенні та вказує на те, що відповідач [PERSON] не укладав кредитних договорів з ТОВ «Алекскредит», на сайті не реєструвався, одноразових паролів на підписання Договору не отримував, про укладення договору № 2980926 від 05 грудня 2019 року йому стало відомо після отримання повідомлень (починаючи з 24.01.2020 року) від фінансової установи з вимогою погасити заборгованість. Крім того, [PERSON] вважає, що його персональними даними скористалися інші особи та відповідно уклали кредитний договір без його відома, у зв`язку з чим останній 27.01.2020 року звернувся із заявою до поліції, повідомивши про дане правопорушення. На даний час винного до відповідальності не притягнуто. Також вказує, що на підтвердження перерахунку коштів позивачем було надано довідку від 03 листопада 2024 року про здійснення успішного зарахування коштів позивачем у сумі 5000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] , банк отримувача: OSCHADBANK. Інформації про власника банківської картки довідка не містить. Зазначає, що [PERSON] , [INFO] , ніколи не був клієнтом АТ «ОЩАДБАНК» та не мав відкритого карткового рахунку на час укладення договору, а тому представник відповідача просив суд витребувати в АТ «ОЩАДБАНК» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) відомості щодо підтвердження наявності в [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] станом на дату укладення кредитного договору, а саме: 05.12.2019 року. Крім того, представник позивача у відзиві вказує на те, що [PERSON] не отримував жодних коштів за Договором, а тому зобов`язань щодо повернення кредитних сум чи нарахованих відсотків у нього перед позивачем не виникло. Щодо завленої позивачем вимоги про стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., вважає такий розмір витрат такими, що не відповідають критерію реальності та розумності таких витрат і є завищеними, оскільки ТОВ «Солвентіс» неодноразово зверталося до суду з позовними заявами про стягнення заборгованості, а подані заяви є шаблонними та не потребують багато часу для їх підготовки. 19 грудня 2025 року від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» Ланового Є.М. надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить суд позов задовольнити та вказує на те, що 05.12.2019 року між ТОВ «ЕЛЕКСКРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 2980926 у письмовій формі у вигляді електронного документа на Сайті Кредитодавця https://alexcredit.ua. Позичальник був ознайомлений із Договором та правилами на сайті, на момент укладення договору підтвердив, що умови йому зрозумілі відповідають його інтересам, укладення відбулося без обману, тиску чи інших тажких обставин; надав згоду на обробку персональних даних; позичальник отримав інформацію про фінансову послугу в обсязі, достатньому для правильного розуміння її суті, без будь-якого нав`язування. Перед укладенням зазначеного договору на номер мобільного телефону позичальника, який зареєстрований у його особистому кабінеті в ІКС товариства, було надіслано одноразовий ідентифікатор - код підтвердження PS2980926, за допомогою якого було здійснено авторизацію відповідача та підписання договору між первісним кредитором та [PERSON] . Щодо факту укладення кредитного договору третіми особами вказує, що дані обставини не можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання кредитних зобов`язань перед позивачем, оскільки на даний час відсутні будь-які рішення суду, які б звільняли відповідача від виконання зобов`язань за кредитним договором, а представник відповідача у своєму відзиві не надав достатніх доказів, які безсумнівно підтверджують, що [PERSON] не здійснював жодних дій або не давав своєї згоди на укладення кредитного договору. Як на підтвердження надання кредитних коштів позичальнику посилається на довідку ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» від 03.11.2024 та зазначає, що вищевказана довідка містить усі обов`язкові реквізити електронного документа, що забезпечує його юридичну силу та містить унікальні ідентифікаційні дані транзакції, що унеможливлює підробку або сумнів у достовірності операції. Разом з тим, представник позивача у відзиві на позов просив витребувати від АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) інформацію чи було емітовано на ім`я [PERSON] платіжну картку № [NUMBER] , виписку про рух коштів з карткового рахунку, ідентифікаційні дані власника вищевказаного рахунку. Що стосується заявленої суми понесених витрат на професійну правничу допомогу звертає увагу на те, що ціни та послуги, які надані адвокатом, є ринковими в межах м. Києва, стороною позивача надано належні докази, що підтверджують співмірність та справедливість таких витрат, а також вказує на те, що до складання позовної заяви у вартість витрат на правничу допомогу адвоката включено ще формування необхідних додатків та перед складанням позову проведення аналізу спірних правовідносин із наданням рекомендацій щодо захисту інтересів позивача. 09 січня 2026 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Сидоренка О.В. та клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» Ланового Є.М. про витребування доказів по справі задоволено та витребувано у Акціонерного товариства «ОЩАДБАНК» (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, електронна адреса: contact-centre@oschadbank.ua): відомості щодо підтвердження наявності у [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , карткового рахунку № [NUMBER] , станом на дату укладення кредитного договору, а саме: 05 грудня 2019 року; інформацію, чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; виписку про рух грошових коштів з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки № [NUMBER] в період з 05.12.2019 по 08.12.2019 з відображенням часу зарахування коштів; ідентифікаційні дані власника карткового рахунку № [NUMBER] , у тому числі, прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо) та усі інші наявні відомості щодо даної особи. 14 січня 2026 року від АТ «Державний ощадний банк України» на виконання ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.01.2026 року надійшло повідомлення про те, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) інформація щодо відкритих/закритих поточних, вкладних (депозитних) банківських рахунків в програмному забезпеченні АТ «Ощадбанк» відсутня. Згідно зазначеного номеру в ухвалі банківської картки № [NUMBER] , інформація в програмному забезпеченні АТ «Ощадбанк» відсутня. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03.02.2026 року клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» Ланового Є.М. про витребування доказів по справі задоволено, поновлено позивачу строк на подання клопотання про витребування доказів та витребувано у Акціонерного товариства «ОЩАДБАНК» місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, код ЄДРПОУ: 00032129, електронна адреса: contact-centre@oschadbank.ua, адреса офіційного веб-сайту: https://www.oschadbank.ua/): всю наявну інформацію щодо випуску та/або активації цифрової (віртуальної) prepaid-картки № [NUMBER] ; виписку про рух цифрової (віртуальної) prepaid-картки № [NUMBER] в період з 05.12.2019 по 08.12.2019 з відображенням часу зарахування коштів. 23.02.2026 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшла відповідь АТ «Ощадбанк» від 19.02.2026 року № 46/12.11/25549/2026/Бт на виконання ухвали суду від 03.02.2026 року та надано інформацію стосовно банківської платіжної картки № [NUMBER] в додатку на CD-R диску № 46/12687/2026. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Сидоренко О.В. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача [PERSON] . Проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 2980926 від 05 грудня 2019 року, відповідно до якого останній погодив умови кредитного договору на суму 5000,00 грн. З правилами надання коштів у позику, які розміщені на сайті ТОВ ««АЛЕКСКРЕДИТ» - https://alexcredit.ua позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких останній приєднався підписавши такий Договір електронним підписом одноразового ідентифікатора PS2980926 (а.с. 9-11). Відповідно до п. 1.3 Договору, сума кредиту складає 5000,00 грн. Кредит надається Позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.3 цього Договору, в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника (п. 1.4 Договору). Згідно п. 1.7.2 Договору, у випадку використання Позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту та сплати Процентів за користування кредитом протягом 20 календарних днів з 05.12.2019 року по 25.12.2019 року (включно) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,53%. При використанні Позичальником Загальних умов кредитування процентні ставки складають: в Базовий період з 05.12.2019 року до 25.12.2019 року (включно) - 1,70% за один день користування Кредитом (Базова процентна ставка - п.2.3. Правил); в Спеціальний період (п. 2.40 Правил) з 26.12.2019 року до 22.06.2020 року (включно) - 3% за один день користування Кредитом (спеціальна процентна ставка - п. 2.34 Правил) (п. 1.7.3 Договору). Відповідно до 1.5 Договору, за цим Договором Позичальник сплачує Кредитодавцю суму кредиту та Проценти за користування кредитом, Неустойку (пеню, штраф) (п. 2.26 правил), яка може нараховуватися у випадку порушення Позичальником умов цього Договору, а також комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує Позичальник. Сторони погодили, що Строк дії Договору (п. 2.41 Правил) встановлюється з Дати укладення Договору 05.12.2019 року до Кінцевої дати виконання Договору 22.06.2020 року (включно). Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати Заборгованості, яке мало місце під час дії Договору. Згідно наданої позивачем копії довідки ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» від 03.11.2024 року, останнє підтвердило успішність зарахування 05.12.2019 року грошових коштів на суму 5000,00 грн. на картку № [NUMBER] , банк отримувача: OSCHADBANK (а.с. 12). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» 06.06.2025 року, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2980926 від 05 грудня 2019 року становить 33700,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - залишок суми кредиту; 28700,00 грн. - залишок процентів за користування кредитом (а.с. 13-14). 10 червня 2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № АК-10/06/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» за плату, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» і боржниками (а.с. 15-19). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10.06.2025 року, ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 29950,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за тілом; 24950,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 22). 07 липня 2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» укладено договір факторингу № ДФ-07072025, у відповідності до умов якого, ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» за плату, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 23-27). Згідно Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025 року, ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 29950,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за тілом; 24950,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 31). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису усіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Доказів того, що персональні дані відповідача (паспортні дані, РНОКПП, тощо) були використані кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем не надані. Звернення [PERSON] до правоохоронних органів 27.01.2010 року із заявою щодо вчинення відносно нього у період з грудня місяця 2019 року невстановленою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, не спростовує факту укладення кредитного договору про надання кредиту № 2980926 від 05 грудня 2019 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та [PERSON] , оскільки в силу приписів ч. 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що порядок надання кредиту клієнту за договором про надання кредиту № 2980926 від 05 грудня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] , визначено п. 1.4 Договору, відповідно до якого кредит надається Позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.3 цього Договору, в безготівковій формі шляхом перерахування на Картковий рахунок Позичальника. Як видно з наданої позивачем копії довідки ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» від 03.11.2024 року, останнє підтвердило успішність зарахування 05.12.2019 року грошових коштів на суму 5000,00 грн. на картку № [NUMBER] , банк отримувача: OSCHADBANK (а.с. 12). Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі № 463/3724/18, формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Як зазначено у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18 (провадження №61-9618св19), від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц (провадження №61-16754св19), від 17.12.2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження №61-22158св19), доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим, відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена в п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Отже, банківська виписка (облікова) з рахунків позичальника є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 року у справі №910/1580/18; від 23.09.2019 року у справі №910/10254/18. Закон України «Про платіжні послуги» визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури. Відповідно до п. 53 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги», переказ коштів без відкриття рахунку - платіжна послуга, що надається платнику з метою переказу коштів у готівковій чи безготівковій формі отримувачу або надавачу платіжних послуг, який діє від імені отримувача, під час якої надавач цієї послуги не використовує відкритий у нього рахунок платника та/або отримувача. Згідно з п. 54 ст.1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги», платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції. Як зазначено в п. 6 ч. 1 ст. 5 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги», до фінансових платіжних послуг належать послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 46 Закону України «Про платіжні послуги», надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників. Як зазначено в ч.1 ст. 49-1 Закону України «Про платіжні послуги», надавачі платіжних послуг виконують миттєвий кредитовий переказ відповідно до вимог, встановлених цим Законом. Національний банк України має право встановлювати додаткові вимоги та обмеження щодо виконання миттєвого кредитового переказу. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 49-1 Закону України «Про платіжні послуги», надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку після отримання платіжної інструкції на виконання миттєвого кредитового переказу зобов`язаний перевірити дотримання всіх необхідних умов для виконання такої платіжної інструкції та наявність і доступність коштів на рахунку платника. Надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку після вчинення всіх дій щодо перевірки блокує суму коштів платіжної операції, необхідну для виконання миттєвого кредитового переказу, або списує суму коштів платіжної операції з рахунку платника. Моментом прийняття платіжної інструкції на виконання миттєвого кредитового переказу є зафіксований в операційно-обліковій системі надавача платіжних послуг з обслуговування рахунку час надходження до нього такої платіжної інструкції від платника, незалежно від години або календарного дня її прийняття. Згідно з ч.5 ст. 49-1 Закону України «Про платіжні послуги», надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний протягом 10 секунд з моменту прийняття платіжної інструкції на виконання миттєвого кредитового переказу забезпечити зарахування суми коштів за платіжною операцією на рахунок отримувача, доступність для отримувача зарахованих коштів та повідомити надавача платіжних послуг з обслуговування рахунку про завершення платіжної операції. Надавач платіжних послуг отримувача після зарахування на рахунок отримувача суми коштів за платіжною операцією з виконання миттєвого кредитового переказу зобов`язаний невідкладно безкоштовно повідомити отримувача про таке зарахування коштів у спосіб, передбачений договором між ними. Як видно з матеріалів справи, виписки з карткового рахунку відповідача, на який було перераховано суму кредиту згідно з умовами договору про надання кредиту № 2980926 від 05 грудня 2019 року, позивачем не надано. Надана позивачем копія довідки ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» від 03.11.2024 року, про перерахування коштів на картку № [NUMBER] , банк отримувача: OSCHADBANK, не є належним доказом перерахування грошових коштів на рахунок, який належить саме відповідачу [PERSON] , оскільки, відповідно до повідомлення АТ «Державний ощадний банк України» № 46/12-06/5633/2026 від 14.01.2026 року, наданого на виконання ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.01.2026 року, на ім`я [PERSON] інформація щодо відкритих/закритих поточних, вкладних (депозитних) банківських рахунків в програмному забезпеченні АТ «Ощадбанк» відсутня. Інформація щодо банківської платіжної картки № [NUMBER] , інформація в програмному забезпеченні АТ «Ощабанк» відсутня (а.с. 97). Що стосується наданої АТ «Ощадбанк» на виконання ухвали Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03.02.2026 року інформації стосовно банківської платіжної картки № [NUMBER] , яка міститься на CD-R диску № 46/12687/5085, БПК відкрита 29.10.2019, рахунок 0001-29041001015327 прив`язаний до мобільного номеру [NUMBER] . В зв`язку з умовами продукту "Prepaid Digital" в процесинговій системі не відображається інформація щодо власника БПК (а.с. 119-121). Таким чином, ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» не надало суду жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження переказу кредитних коштів на рахунок відповідача [PERSON] на підставі договору про надання кредиту № 2980926 від 05 грудня 2019 року, а також документів, які б надавали можливість ідентифікувати належність відповідного рахунку відповідачу. У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013, з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів з власної ініціативи і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог. Аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи відмову позивачеві в задоволенні позову в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу з відповідача стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed