Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

05.01.2026р. [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме просив встановити що [PERSON] , яка народилась [INFO] доводиться йому - [PERSON] , [INFO] , бабусею. В обґрунтування вимог заявником в заяві зазначено, що [INFO] померла [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , актовий запис № 286 від 07.12.2020р., з якою він перебував в родинних відносинах, а саме вона була його бабусею по батьківській лінії. В межах установленого законом шестимісячного строку, як спадкоємець другої черги, заявник звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті його бабусі, [PERSON] , подавши відповідну заяву до Кременецької державної нотаріальної контори (м. Кременець Тернопільської обл.). Заявник зазначає, що на даний час я він є єдиним спадкоємцем за заповітом, залишеним [PERSON] . Але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що ним не представлено доказів родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який в свою чергу, доводиться батьком йому - [PERSON] . Тобто, заявнику [PERSON] , [PERSON] доводиться бабусею по батьківській лінії. На підтвердження вказаних фактів, заявник посилається на наступні документи. Так у свідоцтві про народження його батька, [PERSON] , ( [NUMBER] виданого 18 січня 1979 року) вказано, що його матір`ю є [PERSON] . В свідоцтві про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 09 червня 1988 року зазначено, що « [PERSON] » (рос.) є батьком « [PERSON] » (рос.). При цьому звертає увагу суду на відмінності у написанні прізвищ його бабусі, його батька та власне його прізвища. Зокрема, в тексті заповіту та копії паспорту бабусі, ім`я його бабусі викладено як « [PERSON] » (без апострофа). У свідоцтві про народження його батька [PERSON] ( [NUMBER] , що видане 18 січня 1979 року), вказано, що його матір`ю є « [PERSON] » (з апострофом). Тобто ім`я його бабусі викладено українською мовою, з апострофом між буквами «м» та «ю» у прізвищі, відповідно до правил правопису. В той же час, у свідоцтві про народження його прізвище, ім`я та по-батькові викладено як « [PERSON] » (у відповідному відмінку рос.мовою). У його паспорті громадянина України серії [NUMBER] , що виданий Придніпровським РУ ГУ МВС України в Черкаській обл., його ім`я викладено українською мовою як « [PERSON] ». Із вказаного випливає, що в наявних у нього документах, з незалежних від нього причин наявні відмінності у правописі його прізвища та прізвища його померлої бабусі, враховуючи те, що прізвище його бабусі в заповіті та її паспорті викладено по-іншому, ніж у свідоцтві про народження його батька, що призвело до відмови у видачі йому свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене, заявник був вимушений звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 січня 2026 року заяву про встановлення факту родинних відносин було залишено без руху та надано заявнику [PERSON] строк для усунення недоліків. 12.01.2026р. заявником було подано на адресу суду заяву про встановлення факту родинних відносин у новій редакції з додатками до неї. Ухвалою суду від 28.01.2026р. судом відкрито провадження у справі. 17.02.2026р. судом постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання заявника та витребувано у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України копію актового запису про народження заявника та про народження його батька. Крім того, ухвалою суду від 17.02.2026р. витребувано у державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори належним чином оформлену копію спадкової справи, яка була відкрита після смерті [PERSON] . 26.02.2026р. на виконання ухвали суду від 17.02.2026р. відділом ДРАЦС у м. Черкаси Київського МУ МЮУ надано до суду копію актового запису про народження відносно [PERSON] . Ухвалою суду від 03.03.2026р. витребувано у Шумського відділу ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України копію актового запису щодо [PERSON] . На виконання ухвали суду від 17.02.2026р. на адресу суду державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори надано копію спадкової справи №120/2021, заведеної 26.05.2021 року після смерті [PERSON] . 23.03.2026р. на виконання ухвали суду від 03.03.2026 на адресу суду від Шумського відділу ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла копія актового запису про народження [PERSON] . В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відео конференції, заявник [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на обставини викладені у цій заяві та додані до неї докази. Також вказав, що встановлення факту родинних відносин необхідно для отримання спадщини в порядку спадкування за законом. Заінтересована особа нотаріус Остапчук В.В. в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причину своєї неявки. 23.06.2026р. суд перейшов до стадії ухвалення рішення у справі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази судом встановлені наступні обставини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.12.2020р., [INFO] померла [PERSON] , яка народилась [INFO] /а.с. 32, 80/. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і все на що вона за законом матиме право, вона заповіла [PERSON] , [INFO] /а.с. 12, 36, 81/. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру /а.с. 85/ і у визначений законом строк, а саме 26.05.2021р. [PERSON] звернувся до Кременецької державної нотаріальної контори із відповідною нотаріально засвідченою заявою про прийняття спадщини, яка залишилась йому після смерті [PERSON] /а.с. 79/. Крім того, як вбачається з листа державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори №01-16 від 29.08.2020р., [PERSON] , [INFO] , звернуся до нотаріуса з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належить [PERSON] , яка померла [INFO] , однак йому було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, оскільки заявником не надано доказів родинних відносин /а.с. 37/. Як вбачається з копії свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] , зареєстровано актовий запис №1223 про народження « [PERSON] » (рос. мовою). Крім того, батьками зазначені: « [PERSON] , украинец» (рос. мовою) батько; « [PERSON] , украинка» (рос. мовою) мати /а.с. 38/. Зазначене також підтверджується копією актового запису №1223 від 09.06.1988р., складеного російською мовою та наданого на запит суду відділом ДРАЗС /а.с. 68/. Як вбачається з копії свідоцтва про народження батька заявника [PERSON] серії [NUMBER] від 18.01.1979, [PERSON] народився [INFO] , про що 12 травня 1962 року складено відповідний актовий запис №36. Батьками [PERSON] зазначені: [PERSON] , українець батько; [PERSON] , українка мати /а.с. 39/. Згідно копії актового запису №39 від 12 червня 1962 року, [INFO] народився [PERSON] . У відомостях про батьків зазначені: [PERSON] , українець батько: [PERSON] , українка мати /а.с. 94/. Також слід зазначити, що відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , що виданий 10 березня 2006 року Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області прізвище заявника українською мовою зазначено як « [PERSON] », а російською мовою « [PERSON] » /а.с. 33-35/. Крім того, у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , що виданий 30 червня 2002 року Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області прізвище батька заявника українською мовою зазначено як « [PERSON] », а російською мовою « [PERSON] » /а.с. 40-41/. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] вбачається, що виданий 25 серпня 2009 року Кременецьким РВ УМВС України в Тернопільській області прізвище бабусі заявника як українською мовою так і російською мовою зазначено як « [PERSON] » /а.с. 29 зв.б.-30/. Отже, наявні у заявника та надані суду документи, що складені російською мовою або в яких є російськомовні записи, містять однакові відомості про написання прізвища « [PERSON] » як самого заявника, так і його батька та його бабусі. В той же час україномовні документи заявника, його батька та його бабусі, містять різне написання прізвищ [PERSON] та [PERSON] . При цьому належним чином документально не підтверджується процедура зміни таких прізвищ, а внесення виправлень до документів, що видаються органами реєстрації актів цивільного стану, не передбачено законом. Отже на теперішній час заявник позбавлений можливості документально в належний спосіб підтвердити факт родинних відносин з померлою бабусею [PERSON] та прийняти спадщину після її смерті, внаслідок чого був змушений звертатись до суду. Надаючи оцінку доводам заявника суд звертає увагу, що право на сім`ю, що передбачене ст. 291 Цивільного кодексу України, має широкий зміст і більше деталізоване в положеннях Сімейного кодексу України. За змістом ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (а. 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ст. 294 ЦК фізична особа має право на ім`я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що заявник не має можливості підтвердити факт свого споріднення з бабусею належними документами, оскільки у таких документах наявні розбіжності в написанні прізвища як заявника, так і його бабусі. За таких обставин підтвердження факту родинних відносин між заявником та його бабцею можливе лише в судовому порядку з доказуванням його існування в загальному порядку, і за відсутності між такими особами спору щодо такого факту, то відповідні вимоги підлягають розгляду в порядку окремого провадження. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами та показаннями свідків. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини і громадянина, суд оцінює докази згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки «таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів» (справа «Бочаров проти України» рішення від 17 березня 2011 року, заява № 21037/05, §45; «Федорченко та Лозенко проти України», рішення від 20 вересня 2012 року, заява № 387/03, §53). Судом встановлено, що документи, які були предметом судового розгляду, на підставі яких ідентифікуються особистості заявника [PERSON] та його бабці [PERSON] , були складені різними установами, в різний час і різними мовами (російською «Климюк», українською « [PERSON] »). Натомість суд бере до уваги, що в російськомовному варіанті прізвище таких осіб має лише один варіант написання « [PERSON] ». Системний аналіз наявних у наданих суду для дослідження документах відомостей, що стосуються заявника [PERSON] та померлої [PERSON] , свідчить, що існує достатньо відомостей на підтвердження того факту, що такі особи мали рівень спорідненості відповідно до якого заявник є онуком [PERSON] , а розбіжності в написанні прізвищ таких осіб через апостроф у документах, що видавались відповідними державними органами, зумовлені помилковою транслітерацією написання їх прізвища в російськомовному та україномовному варіантах. За таких обставин суд доходить висновку про доведення існування факту родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] , як між онуком та бабцею, оскільки такий факт доведений заявником перед судом і у суду не виникає ніяких сумнівів з приводу правомірності та об`єктивності відповідного факту родинних відносин, а задоволення вимог заявника сприятиме підтриманню публічного порядку в суспільстві та усуненню оспорюваності законних прав та інтересів заявника. Тож заявлені заявником вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved