Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

31.10.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Ткаченко Ю.О. звернулась до Покровського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики №3937951 у розмірі 22 022,00 грн.; з яких: 6 500,00 грн.- сума заборгованості за основаною сумою боргу; 15 522,00 грн.- сума заборгованості за відскоками, судові витрати у розмірі 2422, 40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28.12.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №3937951, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6500,00 грн, строк позики 30 дні, зі сплатою процентів у розмірі 1.99 відсотків в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 6hI6yVrVXk), що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Того ж дня, позикодавець на виконання п.1 Договору позики №3937951 від 28.12.2020 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6500,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ФК Фінекспрес» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Наведене вище, підтверджується електронною "платіжною інструкцією від 28.12.2020 року, яка у свою чергує первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. Враховуючи умови договору позики №3937951 від 28.12.2020 року заборгованість відповідача за договором позики складає 22 022,00 грн.; з яких: 6 500,00 грн.- сума заборгованості за основаною сумою боргу; 15 522,00 грн.- сума заборгованості за відскоками. 21.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2106 за умовами якого останнє набуло права грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №№3937951 від 28.12.2020 року. 03.04.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу №030423 - ФК за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №№3937951 від 28.12.2020 року. Відповідно до реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423 - ФК від 03.04.2023 ТОВ «Фінпром маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 022,00 грн.; з яких: 6 500,00 грн.- сума заборгованості за основаною сумою боргу; 15 522,00 грн.- сума заборгованості за відскоками. Ухвалою від 17.11.2025 року Покровського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справу за позовною заявою ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2026 року справу передано в провадження судді Чернової Н.В. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.02.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавала. Причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оцінюючи характер процесу, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.12.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №3937951. Відповідно до п. 1 договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, без забезпечення, на погоджений строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплачувати відсотки позикодавцю відповідно до умов зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах. Відповідно до п. 2 договору, сума позики складає 6500,00 грн, строк позики 30 дні, процентна ставка 1,99 відсотків в день (базова), процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70 відсотків на день. Згідно п. 3 проценти за договором нараховуються щоденно включаючи дати отримання та повернення на залишок позики . Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику на умовах ануїтету, розміщені за посиланням https//:mycredit.ua, зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Відповідно до п. 5 договору, цей договір укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписання накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. До вказаного договору позивачем також надано копію Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», копію довідки про ідентифікацію, розрахунок заборгованості, правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». Відповідно до копії довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінексперес» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», було прийнято до виконання платіжну інструкцію, наданою за допомогою API-інтефейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та завершено платіжну операцію: дата 28.12.2020 року, номер платежу 59e8219a-7723-4c28-b0e0-978ed6250f37; сума 6500,00 грн, отримувач [PERSON] ЕПЗ номер [NUMBER] . Згідно відповіді АТ «ПУМБ» на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] , згідно виписки по рахунку за період з 28.12.2020 року по 31.12.2020 року, відповідачу було зараховано кошти на суму 6500,00 грн. 21.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2106 за умовами якого останнє набуло права грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №3937951 від 28.12.2020 року. 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу №1341625-ФК за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №3937951 від 28.12.2020 року. Згідно Акту прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу №2106 від 21.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія управління активами» належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі заборгованості. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1341625-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «Фінпром маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3937951 від 28.12.2020 року в розмірі 22 022,00 грн., зокрема: 6500,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 522,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до норм статей 610, 612, 625, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей526,530 ЦК України. Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зіст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно зст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та з урахуванням доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку що позивачем належним чином доведені обставини виникнення між сторонами правовідносин та обґрунтованість позовних вимог, за таких обставин є підстави для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Тому суд вважає необхідним відшкодувати ТОВ «Фінпром маркет» понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідачем не подано обґрунтованих заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, які просило стягнути ТОВ «Фінпром маркет». Ураховуючи зазначене та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, ураховуючи задоволення позовної заяви та відсутність обґрунтування відповідача щодо наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу з доведенням їх не співмірності в цій частині, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування стороні позивача витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24). На підставі викладеного та

Outcome: approved