Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

24.10.2025 року [PERSON] звернувся до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначав наступне. 01 грудня 1994 року [PERSON] був прийнятий на роботу трактористом та у члени КСП ім. Леніна, 24 травня 1996 року, припинив трудову діяльність, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника серії [NUMBER] від 15.10.1987. 07 лютого 1996 року колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ЗП 00354 на підставі рішення Верхньотерсянської сільської ради народних депутатів від 19 травня 1995 року №3, зареєстрованого головою Верхньотерсянської сільської ради в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1. Правонаступник КСП ім. Леніна є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Континент». На своє звернення позивач 17 вересня 2025 року [PERSON] отримав відповідь від Воздвижівської сільської територіальної громади Пологівського району Запорізької області в особі Воздвижівської сільської ради Пологівського району Запорізької області №1474/02-27 на заяву від 18 серпня 2025 року про виділення йому земельної частки (пай) в якій повідомлено, що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються КСП ім. Леніна Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області прізвище [PERSON] відсутнє. Підстава для реєстрації Рішення №227 від 29.07.1996 року. У Воздвижівській сільській раді відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували наявність у громадянина [PERSON] права на земельну частку (пай). Тому, не маючи можливості реалізувати своє право на отримання земельної частки (паю) у позасудовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай) в розмірі 5,61 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Воздвижівської сільської територіальної громади Пологівського району Запорізької області. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2025 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2026 було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання представник відповідача Воздвижівської сільської ради Пологівського району Запорізької області не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Представник третьої особи ТОВ «Агро-Континент» в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Від представника третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області через систему «Електронний суд» надійшли пояснення, де зазначено наступне, згідно інформації Воздвижівської сільської ради від 17.08.2025 № 1474/02-27 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються КСП ім. Леніна Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області прізвище [PERSON] відсутнє. У Воздвижівській сільській раді відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували наявність у громадянина [PERSON] права на земельну частку (пай). З наданої позивачем копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 01.12.1994 року прийнятий в члени колгоспу ім. Леніна Гуляйпільського району Запорізької області, а 24.05.1996 року виключений з членів колгоспу. Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області не володіє копією Державного акта на право власності на землю від 07.02.1996 року серії ЗП 00354, виданого на підставі рішення Верхньотерсянської сільської ради народних депутатів від 19.05.1995 № 3 в силу об`єктивних обставин, які полягають у нижченаведеному. Через військову агресію російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Укpaїнi» в Україні введено воєнний стан. У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, з 01 березня 2022 року робота структурних підрозділів Головного управління, які знаходяться в тимчасово окупованих районах та районах проведення бойових дій, зупинена. Переміщення документів (архівні матеріали, місцевий фонд документації із землеустрою тощо), які зберігалися в приміщеннях названих структурних підрозділів Головного управління, на підконтрольну територію України здійснено не було. Відтак, третя особа не має можливості перевірити інформацію про включення/не включення позивача до списку громадян членів КСП ім. Леніна, що є додатком до Державного акта. Також зазначає, що позивач у позові звертає увагу на те, що про порушення свого права він дізнався 17.09.2025 року, коли Воздвижівська сільська рада відмовила у виділенні та наданні у власність земельної ділянки, як колишньому члену КСП ім. Леніна, право на яку у нього виникло з моменту видачі державного акту від 07.02.1996 року, тому вважає, що якщо позивач не був внесений до списку осіб, які мали право на земельну частку (пай) і не отримував відповідний сертифікат, право на позов у позивача виникло з 07.02.1996 року, після видачі КСП ім. Леніна державного акта на землю. А тому, звернувшись до суду у 2025 році, майже через 30 років від дня отримання КСП державного акта, позивач пропустив встановлений законодавством строк звернення до суду з цим позовом, оскільки позивач про порушення своїх прав дізнався, або повинен був дізнатися, коли почалося розпаювання земель КСП. На підставі вище викладеного, просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог про визнання права на земельну частку (пай) та розглянути справу за відсутністю представника третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Як визначено в статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 01.12.1994 [PERSON] був прийнятий в члени був прийнятий в члени колгоспу ім. Леніна Гуляйпільського району Запорізької області та працював трактористом. 24.05.1996 [PERSON] був виключений із членів колгоспу на підставі заяви за власним бажанням, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника [NUMBER] . Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЗП 00354 від 07.02.1996 року, колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна с. Верхня Терса Верхньотерсянською сільською Радою народних депутатів Гуляйпільського району Запорізької області, відповідно до рішення Верхньотерсянської сільської Ради народних депутатів від 19 травня 1995 року №3, передається у колективну власність 3531,1 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва. 18.08.2025 [PERSON] звернувся до Воздвижівської сільської територіальної громади Пологівського району Запорізької області з заявою про виділення земельної частки (пай). У відповіді №1474/02-27 від 17.08.2025 на заяву [PERSON] , наданою сільським головою Воздвижівської сільської ради Тютюнником Віктором, зазначено, що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються КСП ім. Леніна Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області прізвище [PERSON] відсутнє. Підстава для реєстрації Рішення №277 від 29.07.1996. У Воздвижівській сільській раді відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували наявність у громадянина [PERSON] права на земельну частку (пай). Згідно службової доповідної, наданою в.о. начальником відділу №2 Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Мандриком Вадимом, Державний акт на право колективної власності на землю та додаток до нього, що містить списки громадян членів КСП ім.. Леніна та матеріали щодо вартості земельних часток (паїв) та їх розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП ім.. Леніна Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області тощо, знаходяться в архівах територіальних структурних підрозділів Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області. У зв`язку з вищезазначеними обставинами надати матеріали не виявляється можливим, оскільки вони знаходяться на території де ведуться бойові дії. Статтею14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За змістом положень п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Статтею 4 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено, що підприємство діє на основі статуту. У статуті підприємства вказуються найменування підприємства, його місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї, порядок розподілу прибутку, отриманого від операцій із цінними паперами, загальні права та обов`язки членів підприємства; передбачаються органи самоврядування, порядок їх формування та компетенція, права та обов`язки підприємства і його членів щодо використання й охорони земель, водних та інших природних ресурсів, виробничо-господарської, фінансової і трудової діяльності, питання оплати та охорони праці, соціальні гарантії, умови і порядок реорганізації та ліквідації підприємства. Статут підприємства може містити й інші положення, що не суперечать законодавству України. Згідно до статті 5 вказаного Закону, членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягай 16-річного віку, визнають і виконують його статут. Відповідно до положень ч. ч. 9, 10 ст. 5 Земельного Кодексу України (в редакції 1992 року), кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою ст. 6 цього Кодексу. Стаття 23 ЗК України (в редакції 1992 року) визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Тобто, право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта (правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 02.05.2018 року у справі № 614/568/16-ц). Судом встановлено, що [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства імені Леніна, що підтверджується наведеними вище доказами. Колективне сільськогосподарське підприємство імені Леніна під час розпаювання отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії ЗП 00354. Водночас позивачем суду не було надано невід`ємної частини Державного акту на право колективної власності на землю - додатку 1 Списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу або товариства. З огляду на вказані обставини, суд позбавлений можливості перевірити чи було включено [PERSON] до списку до Державного акту на право колективної власності на землю, та відповідно, чи існує у нього право на земельну частку (пай). Враховуючи, що ці обставини не були доведені позивачем, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed