Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

08 січня 2026 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову представник зазначив, що 14 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8858099, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки встановлені договором. 27.11.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27112025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 27.11.2025 до Договору факторингу № 27112025 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 34035,89 грн, з яких: 12944,34,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13591,55 грн сума заборгованості за відсотками, 7500,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. Відповідач не виконала свого обов`язку за кредитним договором, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за Кредитним договором № 8858099 від 14.03.2025 в сумі 34035,89 грн, з яких: 12944,34,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13591,55 грн сума заборгованості за відсотками, 7500,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 8858099 від 14.03.2025 в сумі 34035,89 грн, з яких: 12944,34,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13591,55 грн сума заборгованості за відсотками, 7500,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з Рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень судові повістки про виклик [PERSON] до суду на 13:00 год 16.02.2026 та на 13:00 год 24.03.2026 повернулися до суду не вручені з відміткою «адресат відсутній». Відзиву відповідач не подала. Ухвалою суду від 24 березня 2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 16.30 год 30 березня 2026 року. Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 14 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір № 8858099 про надання споживчого кредиту, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7984, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 15000,00 грн (п.1.3.), кредит надається строком на 360 днів (п.1.4.), стандартна процентна ставка становить 1,00 % в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в п. 1.4 цього Договору (п.1.7.1.) (а.с.5-13). 14 березня 2025 року [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором GV5183, у якому викладено істотні умови, які за своїм змістом є аналогічними викладеними у кредитному договорі (а.с.15-17). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», останнє повідомило про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «Авентус Україна»: дата 14.03.2025 о 20:30 на суму 15000,00 грн, маска картки [NUMBER] (а.с.23). Судом встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» виконало зобов`язання та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі встановленому Договором. 27.11.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27112025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до Боржників вказаними у Реєстрі боржників (а.с.30-36). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 27.11.2025 до Договору факторингу № 27112025 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8858099 в сумі 34035,89 грн, з яких: 12944,34 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13591,55 грн сума заборгованості за відсотками, 7500,00 грн сума заборгованостіза пенею, штрафами (а.с.37). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, право вимоги за Кредитним договором № 8858099 про надання споживчого кредитувід 14 березня 2025 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу. Згідно Розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 8858099, станом на 26.11.2025 заборгованість [PERSON] становить 34035,89 грн, з яких: 12944,34 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 17978,24 грн сума заборгованості за процентами, 7500,00 грн сума заборгованості за штрафами(а.с.24-29). Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 12944,34грн суми заборгованості за основною сумою боргу, 13591,55 грн суми заборгованості за процентами, суд зазначає наступне. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено в ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається з Розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 8858099, [PERSON] частково погашала кредит в загальній сумі 6464,72 грн,з яких зараховано в оплату основного боргу 2055,66 грн, в оплату процентів 4409,06 грн. Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти в сумі 15000,00 грн, доказів суду, які б підтверджували виконання зобов`язання з повернення заборгованості за основною сумою боргу та сплати відсотків у встановленому договором розмірі та у повному обсязі не надала, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 12944,34 грн суми заборгованості за основною сумою боргу, 13591,55 грн суми заборгованості за процентами є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7500,00 грн заборгованості за штрафом, суд зазначає наступне. Пунктом 6.4 Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф. Разом з тим, відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що штраф нарахований відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7500,00 грн заборгованості поштрафудо задоволення не підлягають. Згідно з п. 3 ч. 2ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40грнта заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 34035,89 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 26535,89 грн що становить 77,96 % від ціни позову,отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1888,50 грн, що складає 77,96 % від 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial