Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулося до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Даний позов мотивований тим, що 31 жовтня 2017 року АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] уклали Договір про споживчий кредит №2016821891, який є змішаним та містить елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг, а саме кредитування та видача і обслуговування картки (продукт CARD). Відповідно до умов договору АТ «ОТП БАНК» надало відповідачу кредит у сумі 1 295,00 грн, на придбання товару/послуг. Строк кредиту 4 місяці. Фіксована процентна ставка 0,01 річних. Окрім цього, вказаним договором передбачено, що за умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту, банк відкриває картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standart, а також відкриває розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Розмір кредитної лінії складає 3 000,00 грн. Строк кредитування становить 3 роки. Відсоткова ставка 40% річних. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав надавши кредитні кошти відповідно до укладеного договору, в свою чергу позичальник не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить 23 805,79 грн, з яких: 13 577,05 грн, - тіло кредиту; 10 228,74 грн, - заборгованість по відсотках. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором про споживчий кредит №2016821891 від 31 жовтня 2017 року. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2016821891 від 31 жовтня 2017 року у розмірі 23 805,79 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача також не надходило. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що 31 жовтня 2017 року АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] уклали Договір про споживчий кредит №2016821891, який є змішаним та містить елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг, а саме кредитування та видача і обслуговування картки (продукт CARD). Відповідно до умов договору АТ «ОТП БАНК» надало відповідачу кредит у сумі 1 295,00 грн, на придбання товару/послуг. Строк кредиту 4 місяці. Фіксована процентна ставка 0,01 річних. Окрім цього, вказаним договором передбачено, що за умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту, банк відкриває картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standart, а також відкриває розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Розмір кредитної лінії складає 3 000,00 грн. Строк кредитування становить 3 роки. Відсоткова ставка 40% річних. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% за день (а.с. 33). Відповідно до п 3.3 Договору про споживчий кредит №2016821891 від 31 жовтня 2017 року, невід`ємною частиною цього Договору є Правила кредитування та Публічний договір, що розміщені на сайті банку: www.otpbank.com/. Підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що ознайомлений з Правилами кредитування та Публічним договором, погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати свої обов`язки, визначені ними, а також підтверджує факт отримання примірника Правил кредитування. Відповідно до Правил кредитування затверджені наказом №190-1 від 23.06.2017 року, в будь-який час строку дії цього Договору Банк має право змінити розмір Кредитного ліміту (зменшити чи збільшити) без зазначення причин такої зміни. Підписанням Договору Позичальник погоджується із запропонованим порядком зміни розміру Кредитного ліміту. Банк має право змінити (зменшити чи збільшити) строк дії Кредитної лінії в односторонньому порядку. Підписанням Договору Позичальник погоджується із запропонованим порядком зміни строку дії Кредитної лінії (п.п. 2.1.6.20, 2.1.6.21 Правил кредитування) Вказані Правил кредитування діяли на момент укладення кредитного договору та знаходяться в публічному просторі. Окрім цього, [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту (а.с. 34). Як вбачається з матеріалів справи, АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит №2016821891 від 31 жовтня 2017 року виконало належним чином, що підтверджується Випискою з рахунку приватного клієнта №2016821891 за період з 31 жовтня 2017 року по 24 березня 2023 року (а.с. 122-146). 24 березня 2023 року між AT «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено Договір факторингу № 24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 265 (а.с. 20-29). У відповідності до умов даного договору ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між AT «ОТП Банк» та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників (додаток № 1 до договору), зокрема за договором про надання споживчого кредиту №2016821891 від 31 жовтня 2017 року, укладеним між AT «ОТП Банк» та [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 року ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 23 805,79 грн, з яких: 13 577,05 грн, - тіло кредиту; 10 228,74 грн, - заборгованість по відсотках (а.с. 30). Згідно з платіжним дорученням № 46 від 24.03.2023 року ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» перерахувало на рахунок АТ «ОТП Банк» грошові кошти в розмірі 7 155 000,00 грн, призначення платежу: сплата згідно договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2024 року (а.с. 32). 15 липня 2025 року ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» направило [PERSON] досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокового повернення кредиту. (а.с. 147-148). Предметом спору є стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №2016821891 від 31 жовтня 2017 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконала, заборгованість не погасила. Згідно з наданим розрахунком заборгованості відповідач використала кошти в сумі - 17 376,87 грн, за використання вказаних коштів було нараховано плату за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування в сумі 5 957,91 грн, нараховано відсотки в сумі 21 908,46 грн, нараховано штраф в сумі 2 400 грн, а всього заборгованість становить 47 643,24, а враховуючи сплати відповідача в сумі 23 837,45 грн, заборгованість за Договором про споживчий кредит №2016821891 від 31 жовтня 2017 року становить 23 805,79 грн, з яких: 13 577,05 грн - тіло кредиту; 10 228,74 грн - заборгованість по відсотках (а.с. 35-121). Щодо нарахованих штрафів суд зазначає наступне. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості відповідачу нараховані штрафи за наявність простроченої заборгованості сума яких складає 2 400,00 грн. Однак, умовами договору про надання споживчого кредиту №2016821891 від 31 жовтня 2017 року нарахування подібного штрафу не перебачено. Щодо нарахованої плати за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі № 583/3343/19 та постанові Верховного Суду від 15.03.2021 року в справі № 361/392/20, та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Суд вважає, що умови договору щодо платного надання послуг за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування, є нікчемною, а тому позивачем безпідставно нараховані кошти в розмірі 5 957,91 грн. як плату за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування. Таким чином, суд вбачає, що до складу заборгованості за тілом кредиту та процентами, позивачем було безпідставно включено плату за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування у розмірі 5 957,91 грн. та штраф в розмірі 2 400,00 грн. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості [PERSON] , остання отримала 17 376,87 грн кредитних коштів. Сплатила відповідач в рахунок погашення заборгованості 23 837,45 грн, з яких: 5 957,91 грн пішло на сплату за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування та 2 400,00 грн на сплату штрафів. З урахуванням встановлених обставин справи, нарахована позивачем заборгованість за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування у розмірі 5 957,91 грн. та штраф в розмірі 2 400,00 грн стягненню не підлягає, а кошти, що пішли на їх сплату в сумі 8 357,91 грн слід зарахувати на погашення тіла кредиту та відсотків 23 805,79 грн - 8 357,91 грн = 15 447,88 грн. Таким чином сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 15 447,88 грн, а позовна заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено частково то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1 571,92 грн з розрахунку: 15 447,88 грн х 2 422,40 грн / 23 805,79 грн = 1 571,92 грн. Стороною позивача заявлено до відшкодування 7 000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Суд встановив, що відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023 року ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» та АБ «Юлії Чміль» домовились, що в порядку та на умовах, визначених договором, адвокатське бюро надає ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» юридичну допомогу. Позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн, що підтверджується Додатком №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023 року, Актом про надання правової допомоги № 09/02-26/00 від 09.02.2026. Таким чином витрати позивача на правову допомогу у сумі 7000,00 грн. є підтвердженими. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» слід стягнути витрати за надання правової допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 4 542,38 грн з розрахунку: 15 447,88 грн х 7 000,00 грн / 23 805,79 грн = 4 542,38 грн.

Outcome: partial