Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Жук Р.С., який діє в інтересах позивача на підставі ордера ВС № 1416900, звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 76852,53 грн та моральної шкоди завданої в розмірі 30 000 грн, судових витрат в розмірі 2 422,40 грн. Обґрунтовує позов тим, що відповідач 04 липня 2025 року о 02.19 год на просп.Червоної Калини, 97 в м. Львові, керуючи автомобілем «Пежо 301» д.н. [NUMBER] та рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та допустив наїзд на припаркований автомобіль «Фіат 500L» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. Після скоєння ДТП, відповідач покинув місце події. Вина [PERSON] у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУАП підтверджується постановою Сихівського районного суду м. Львова від 03.09.2025. Цивільноправова відповідальність власника автомобіля «Фіат 500L» д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка». Згідно зі звітом №92554 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 31.07.2025, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 124 254,63 грн (в тому числі ПДВ). 15.08.2025 на підставі вказаного звіту про оцінку ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» виплатила на рахунок позивачу страхове відшкодування в сумі 47 402,10 грн, чим частково відшкодувало завдані збитки. Оскільки сума страхового відшкодування, яку отримала позивач є недостатньою для відшкодування завданої шкоди, тому відповідач повинен відшкодувати різницю між повною вартістю ремонту та сумою завданої матеріальної шкоди [PERSON] у розмірі 76 852,53 грн (124 254,63 грн - 47 402,10 грн), яку просить стягнути примусово. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яка полягала у моральних стражданнях, що проявилося у переживаннях за приниження перед іншими особами у зв`язку з пошкодженням свого майна, необхідність звертатися до правоохоронних органів, вживати заходів для розшуку винуватця ДТП та відновлення (ремонту) автомобіля, неможливістю тривалий час користуватися своїм майном (автомобілем), яку оцінює у розмірі 30 000 грн і просить стягнути з відповідача на користь позивача. Ухвалою від 05.01.2026 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків. Ухвалою від 09.01.2026 року судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник позивача в судове засідання не прибув, відповідною заявою від 08.04.2026 просить розглядати справу за наявними у справі доказами без участі позивача та його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належно повідомлявся про день та час судового розгляду, про причини неявки не повідомив, відзив у визначений судом строк не подав, клопотань про відкладення судового засідання не надходило. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Як визначено ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Судом встановлено, що 04 липня 2025 року о 02.19 год. [PERSON] на просп.Червоної Калини, 97 в м. Львові, керуючи автомобілем «Пежо 301» д.н.з. [NUMBER] та рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та допустив наїзд на припаркований автомобіль «Фіат 500L» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, таким чином [PERSON] порушив п.10.9 ПДР України. В результаті пригоди автомобілю «Фіат 500L» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу, завдано механічних пошкоджень. Вина відповідача у скоєнні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Сихівського районного суду м. Львова від 03.09.2025 у справі №464/4828/25, якою [PERSON] визнано винуватим у вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУАП. Таким чином, в силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, винуватість [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортним засобам завдано механічних пошкоджень з матеріальними збитками, є встановленою та доказуванню не підлягає. З`ясовано, що цивільноправова відповідальність власника автомобіля «Фіат 500L» д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», що підтверджується полісом №225803417 від 26.12.2024. Відповідно до звіту №92554 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 31.07.2025, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фіат 500L» д.н.з. [NUMBER] становить 124 254,63 грн (в томі числі ПДВ). 15.08.2025 на підставі вказаного звіту про оцінку ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» виплатила на рахунок представника позивача [PERSON] страхове відшкодування в сумі 47 402,10 грн, чим частково відшкодувало завдані позивачу збитки. Отже, позивач звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, однак виплаченого страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, тому деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України. Встановлено, що різниця між сумою матеріального збитку, який визначений у звіті про оцінку та розміром страхового відшкодування складає 76 852,53 грн (124 254,63 грн - 47 402,10 грн = 76 852,53 грн). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини (ст.1166 ЦК України). Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі справа № 754/16146/17 виклав правову позицію, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на те, що сума страхового відшкодування, яку отримала позивачка є недостатньою для відшкодування завданої шкоди, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування у розмірі 76 852,53 грн. Жодних доказів на спростування розрахунку суми завданої шкоди чи іншого розрахунку розміру шкоди матеріали справи не містять. Щодо заявленої моральної шкоди позивачці у розмірі 30 000 грн суди приходить до заступних висновків. За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Виходячи із приписів ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Зазначений висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2019 року у справі 703/3912/16. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Необхідно зазначити, що право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов відповідальності за заподіяну шкоду (загальні умови), а саме наявність моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вина заподіювача шкоди. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту статей 12, 81 ЦПК України. Позивач обґрунтовує моральну шкоду тим, що зазнала моральних страждань, які проявилися у переживаннях за приниження перед іншими особами через пошкодження свого майна, необхідністю звертатися до правоохоронних органів, вживати заходів для розшуку винуватця ДТП та відновлення (ремонту) автомобіля, неможливістю тривалий час користуватися своїм майном (автомобілем). Разом з тим, враховуючи характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких позивач зазнав через пошкодження транспортного засобу, що призвело до проблем, пов`язаних із відновленням автомобіля, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення), а також інші обставини справи в їх сукупності, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про зменшення розміру моральної шкоди з 30 000 грн до 10 000 грн. Саме такий розмір суд вважає достатнім для розумного задоволення потреб позивача як потерпілої особи. Відповідно до вимог ст.141, 142 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги частково (81,28%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1968,99 грн. На підставі ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial