Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-05 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 3341507721-536644 від 05.12.2021 на суму 12 090,10 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 4 263,00 грн; заборгованість за відсотками за користування позикою 7 827,10 грн.. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 05.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 3341507721-536644 на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Вказаний договір є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор 7825 для підписання кредитного договору № 3341507721-536644 від 05.12.2021. Відповідно до умов даного договору ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит на наступних умовах: сума кредиту, становить 11 250,00 грн. (п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту); строком на 20 днів, зі сплатою 1,65 % на добу за початковий строк кредитування та 2.2% на добу за продовжений строк користування кредитом. ТОВ «Кошельок» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на картковий рахунок. Відповідач свої зобов`язання за договором виконала частково на суму 12 235,00 грн., в зв`язку з чим, у неї утворилась заборгованість, в сумі 12 090,10 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 4 263,00 грн; заборгованість за відсотками за користування позикою 7 827,10 грн.. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 01.12.2025, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 03.10.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 01.12.2025 справу було відкладено на 23.01.2026 у зв`язку з ненадходженням до суду витребуваних документів. 23.01.2026 справу було відкладено на 26.02.2026 у зв`язку з відсутністю електропостачання. 02.02.2026 АТ КБ «Прватбанк» надіслав заяву, в якій зазначив, що для розкриття інформації, яка є банківською таємницею, необхідно надіслати ухвалу суду в порядку встановленому чинним законодавством. 23.02.2026 АТ КБ «ПриватБанк» листом №20.1.0.0.0/7-260205/87442-БТ від 09.02.2026 направив на виконання ухвали від 03.10.2025 інформацію, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , було емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ), за якою у період з 04.12.2021 по 24.03.2022 зафіксовано зарахування коштів у розмірі 11 250,00 грн.. 26.02.2026 справу було відкладено на 06.04.2026 у зв`язку з відсутністю електропостачання у суді. Ухвалою від 06.04.2026 призначено заочний розгляд даної цивільної справи. У прохальній частині позову представник позивача просив розгляд справи проводити за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, а саме за допомогою sms-повідомлення та шляхом направлення судової повістки за її зареєстрованим місцем проживання, яка повернута на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Відзив на позовну заяву відповідач не подала, будь-яких клопотань на адресу суду від неї не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 05.12.2021 між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3341507721-536644 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с.16-27). Відповідно до умов договору ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту становить 11 250,00 грн. (п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту); початковий строк кредитування становить 20 днів (п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків); проценти за користування кредитом: 3 906,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,65% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; стандартна процентна ставка становить 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом, визначений п. 3.5., п. 3.6., п. 3.7., 3.8. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 4 графіку розрахунків). Правила надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок» визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с.36-52). Для підписання кредитного договору № 3341507721-536644 від 05.12.2021 відповідачці було надано одноразовий ідентифікатор 7825. За інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260205/87442-БТ від 09.02.2026 на виконання ухвали від 03.10.2025, на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , було емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Випискою по рахунку відповідача в АТ КБ «ПриватБанк» підтверджується отримання відповідачкою 05 грудня 2021 року грошових коштів в сумі 11 250,00 грн., що також підтверджується повідомленням XPAY Group LLC Оrder ID транзакції № 46579209 (а.с. 35, 94-97). ТОВ «Кошельок» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Згідно з п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 25.12.2021 до 24.03.2022, за ставкою 2,2% на добу. Однак, відповідачка передбачені кредитним договором зобов`язання належним чином не виконала, сплативши 30.12.2021 на рахунок позивача 12 185,00 грн. та 31.12.2021 50,00 грн., а разом 12 235,00 грн. Надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснювала. Таким чином, заборгованість відповідачки складає 12 090,10 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 4 263,00 грн., по процентам в розмірі 7 827,10 грн., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості. Крім того, з наданого розрахунку вбачається, що з 05.12.2021 по 24.12.2021 (дата закінчення лояльного періоду) проценти нараховано за ставкою 1,65%, в подальшому за ставкою 2.2 % за продовжений строк користування позикою, який складає 90 днів. Отже, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Положеннями частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), ст. 610 ЦК України. Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За таких обставин, позов ТОВ «Кошельок» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. За змістом ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Понесені ТОВ «Кошельок» витрати на правову допомогу адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» підтверджуються договором про надання правничої допомоги від 12 лютого 2025 року, укладеним між позивачем та адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери», додатком до договору від 10.07.2025. Відповідно до додатку до договору про надання правничої допомоги виконавцем надано послуги, а саме: оформлення документів (30 хв 1000,00 грн), збір та аналіз доказів, формування правової позиції (1 година 2000,00 грн), складання позовної заяви (2 години 4000,00 грн), формування додатків до позовної заяви (1 година 2000,00 грн), відправлення позову та формування матеріалів адвокатського досьє (30 хв 1000,00 грн). Загальна вартість наданих послуг становить 10 000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи №873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 10 000,00 грн. є не співмірними із складністю цієї справи. Обсяг та час послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Тому суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь ТОВ «Кошельок» судові витрати в сумі 2 422,40 гривень судового збору.

Outcome: approved