Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

АТ «Таксомбанк» звернулося до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 29.08.2022 року між ТОВ Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та [PERSON] було укладено кредитний договір №8895918803. Відповідно до умов кредитного договору, сума наданого кредиту становить 68292,00 грн. Строк кредитування 48 місяців, процент при наданні кредиту 5% від суми, загальні проценти - 0,01% від суми боргу, щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту. Кредитні кошти були надані у спосіб, зазначений в кредитному договорі, тобто кредитодавець в повному обсязі виконав свій обов`язок в повному обсязі. В свою чергу позичальником умови вказаного кредитного договору не виконані, кредитні кошти не повернуті, у зв`язку з чим за [PERSON] рахується заборгованість за договором у сумі 80054,17 грн., з яких: 60363,07 грн. - заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 19689,23 грн. - заборгованість по щомісячних процентах (в т.ч. прострочена), заборгованість за річними процентами (в т.ч. прострочена) - 1,87 грн. 30.08.2022 право вимоги за кредитним договором відступлено від первісного кредитора на користь АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивачем із вимогою про стягнення з відповідача на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат. Ухвалою суду від 04.02.2026 задоволено заяву відповідача [PERSON] про скасування заочного рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26.12.2025 в справі № 149/1639/25 за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду за правилами позовного (спрощеного) провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиву не подано. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 29.08.2022 року між ТОВ Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та [PERSON] було укладено кредитний договір №8895918803 (а.с. 12-14). Відповідно до умов кредитного договору, сума наданого кредиту становить 68292,00 грн. Строк кредитування 48 місяців, процент при наданні кредиту 5% від суми, загальні проценти - 0,01% від суми боргу, щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту. Кредитні кошти були надані [PERSON] , тобто кредитодавець в повному обсязі виконав свій обов`язок в повному обсязі (а.с. 33). Позичальник ознайомився з умовами кредитного договору, паспортом кредиту і погодився з усіма його умовами, умови договору йому зрозумілі (п. 2.1. - 2.2. Договору). Умови вказаного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти не повернуті, у зв`язку з чим у [PERSON] виникла заборгованість у загальній сумі 80054,17 грн. (а.с. 39), з яких: 60363,07 грн. - заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 19689,23 грн. - заборгованість по щомісячних процентах (в т.ч. прострочена), заборгованість за річними процентами (в т.ч. прострочена) - 1,87 грн. Таким чином, позичальником порушено умови кредитного договору №8895918803 від 29.08.2022. Відповідно до ст. 530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 526, 610 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного Кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із частиною 1, 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте відповідач умови договору №8895918803 від 29.08.2022 своєчасно і в повному обсязі не виконувала, кредит не сплачувала, що підтверджується також випискою по особовому рахунку (а.с. 16-27). Таким чином, відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умов Договору і виникла заборгованість у загальній сумі 80054,17 грн. Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих доказів. Щодо посилання відповідача у своїй заяві про перегляд заочного рішення на часткове погашення заборгованості, суд зазначає, що в розрахунок заборгованості, наданий позивачем, враховані платежі, на підтвердження яких відповідачем були надані копії відповідних квитанцій (а.с. 83-95). Відтак розрахунок заборгованості проведено позивачем з урахуванням часткового погашення боргу. Водночас така часткова оплата не в повній мірі погашає грошові зобов`язання відповідача-боржника перед кредитором. Крім того, заперечуючи проти позову, відповідач не надає власного контррозрахунку, у тому числі з урахуванням часткової оплати. 30.08.2022 згідно реєстру прав вимоги до Договору право вимоги до [PERSON] відступлено від первісного кредитора на користь АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 (а.с. 29-32), відповідно до якого банк зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» суму фінансування, а останнє відступити АТ «Таскомбанк» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі Реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до АТ «Таскомбанк» прав вимоги боргу (а.с. 28) Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. При цьому, надаючи оцінку доводам відповідача про відсутність у матеіралах справи первісних бухгалтерських документів, які б могли бути доказом реального здійснення грошових операцій, а за їх відсутності такі обставини є недоведеними з боку позивача, суд звертає увагу на таке. Доказами відповідно до ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі (ст. 89 ЦПК України). Із аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що суд оцінює усю сукупність доказів у справі у взаємному зв`язку, встановлює їх достатність, належність і взаємну узгодженість, достатню для встановлення чи спростування обставин, які є предметом доказування. Виключно неподання до суду первинних бухгалтерських документів не свідчить про відсутність між сторонами правовідносин грошового зобов`язання за кредитним договором між ТОВ Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та [PERSON] , в тому числі і з урахуванням часткового погашення відповідачем грошового зобов`язання, що підтверджує дійсний реальний характер укладення і подальшого виконання договору кожною зі його сторін. Зважаючи на невиконання позичальником своїх зобов`язань у повній мірі відповідно до умов укладеного договору, права позивача є порушені, існує заборгованість за кредитним договором, в добровільному порядку заборгованість не погашена, а тому позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку. Крім того, відповідно дост. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved