Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

02.12.2025 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в особі представника Ткаченко М.М. звернулося до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0681434543 від 20.01.2020 у сумі 53 910 грн. мотивуючи тим, що 20.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФІНАНС" та відповідачкою було укладено Договір № 0681434543 (далі - Договір). На умовах, встановлених Договором, Кредитодавець надав Споживачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. 14.07.2021 було укладено договір № 14-07/21 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0681434543. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0681434543. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 0681434543. Загальна сума заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаним Договором, що підлягає стягненню з відповідача станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 80 790 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) в сумі 4 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 76 090 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) в сумі 700 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у сумі 53 910 грн., з яких заборгованості за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) в сумі 4 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 49 910 грн. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідача зазначену суму кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 04.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 25.12.2025 року. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу - копію позовної заяви з додатками. Заочним рішенням суду від 25.12.2025 року у справі № 484/6660/25, провадження № 2/484/2901/25 позов задоволено повністю, ухвалено стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість, код ЄДРПОУ 44276926, заборгованість за Договором № 0681434543 від 20.01.2020 в загальній сумі 53 910 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот десять) грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 49 910 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот десять) грн. Ухвалено стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість, код ЄДРПОУ 44276926, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 к. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн., а всього 3 922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн. 40 к. 30.12.2025 року відповідачка [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.12.2025 року у справі 484/6660/25, провадження № 2/484/2901/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості, ціна позову 53 910 грн. Заява мотивована тим, що заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.12.2025 року у справі № 484/6660/25, провадження № 2/484/2901/25, позов задоволено, ухвалено стягнути з [PERSON] на користь «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором № 0681434543 від 20.01.2020 в загальній сумі 53 910 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) в сумі 4 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 49 910 грн.; також ухвалено стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 к. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 500 грн., а всього 3 922 грн. 40 к. Відповідачка не отримувала копії позовної заяви з додатками та ухвали суду про відкриття провадження у справі. Про винесення судом ухвали про відкриття провадження у справі вона дізналася після оприлюднення ухвали в ЄДРСР, а з позовною заявою ознайомилась лише 12.12.2025 через підсистему «Електронний суд». Також вона зазначає, що мала намір подати відзив, однак не встигла це зробити, оскільки судом вже було ухвалено заочне рішення. За таких обставин просить переглянути заочне рішення суду, скасувати його і призначити справу до розгляду. Ухвалою суду від 30.12.2025 року надана заява прийнята до розгляду; призначено розгляд заяви на 28.01.2026 року. 20.01.2026 року представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надав заяву, в якій просив залишити заяву відповідачки без задоволення, а заочне рішення без змін. Ухвалою суду від 28.01.2026 року скасовано заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.12.2025 року у справі № 484/6660/25, провадження № 2/484/2901/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості, ціна позову 53 910 грн. Відкликано з виконання виконавчі листи, видані Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області у справі № 484/6660/25 на підставі заочного рішення від 25.12.2025 року. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 25.02.2026 року. Сторонам роз`яснено порядок подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про скасування заочного рішення. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.12.2025 року справу передано судді Маржиній Т.В. та присвоєно номер провадження № 2/484/748/26. Ухвалою суду від 05.02.2026 року за клопотанням позивача зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д; код ЄДРПОУ 14360570) надати: 1) ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; 2) докази зарахування на картку [NUMBER] кредитних коштів у сумі 4000,00 грн., які 20.01.2020 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по рахунку [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , [INFO] ) за номером картки [NUMBER] за період із 20.01.2020 по 25.01.2020 року; 3) інформацію, чи відкривалась [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , [INFO] ) банківська картка [NUMBER] (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер банківської картки [NUMBER] ; 4) інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою [NUMBER] за період із 20.01.2020 по 25.01.2020 року; 5) інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). 18.02.2026 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що згідно тверджень позивача, Договір позики № 0681434543 було укладено 20 січня 2020 року між мною та ТОВ "ІНФІНАНС" (Далі по тексту - Кредитор), відповідно до якого останнім на умовах Договору позики було надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000.0 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами, при цьому вищевказаний Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом, який був вчинений одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), в якості аналога власноручного підпису Позичальника. Оферта на отримання 1 траншу згідно Заявки-анкети № 2628514205 від 20.01.2020 року в рамках Договору про надання позики №0681434543 від 20.01.2020 року підписано Позичальником 20.01.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Всупереч вимогам п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позивачем по справі в позовній заяві не вказано дати та відомостей про перерахування Кредитором конкретно визначеного розміру коштів на виконання умов спірного зобов`язання за Договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0681434543 від 20.01.2020 року, а також не зазначається відповідних доказів на підтвердження цієї обставини, яка має важливе значення для розгляду справи, всупереч вимогам закону. Також позивачем не вказано даних банківського рахунку на який Кредитором могли б бути перераховано кошти за спірним зобов`язанням та не вказано даних отримувача коштів за цим рахунком. Таким чином, позивач по справі не обгрунтовує позовні вимоги з тих обставин, що Кредитором у певний спосіб було надано/перераховано чітко визначений розмір коштів Позичальнику на умовах спірного зобов`язання, а тому в матеріалах справи не міститься відомостей стосовно того, що права Кредитора по поверненню цих коштів Позичальником були порушені та підлягають поновленню/задоволенню в судовому поряду за спірним зобов`язанням. Підстави позову по стягненню з мене 53910 гривень заборгованості за спірним зобов`язанням є необгрунтованими. Повідомила суд про те, що вона не укладала Договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0681434543 від 20.01.2020 року в електронній формі, та не вчиняла ніяких дій по підписанню спірного договору електронним підписом, який, згідно тверджень позивача, був вчинений одноразовим ідентифікатором в якості аналога власноручного підпису Позичальника, шляхом отримання відповідної комбінації літер і цифр по смс-повідомленню на номер мобільного телефону [NUMBER] , оскільки вказаний номер телефону їй не належить та одноразового ідентифікатора 1r3w6z вона не отримувала і ніде його не вказувала. Коштів за спірним договором вона не отримувала. Позивачем по справі разом з позовною заявою суду було надано повідомлення директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 03.07.2025, яка в додатках до позовної заяви позначається як: «3. Докази отримання (перерахування) грошових коштів за кредитним договором №0681434543 від 20.01.2020 - Копія», але зі змісту позовної заяви факт отримання (перерахування) грошових коштів за спірним договором на користь Позичальника в розмірі 4000 гривень позивачем не вказується як обставина, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, про задоволення яких він просить суд. Водночас, повідомлення директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 03.07.2025 не може бути належним і допустимим доказом отримання (перерахування) на банківський рахунок грошових коштів за кредитним договором в розумінні статей 77,78 ЦПК України.Кому належить картковий рахунок [NUMBER] їй невідомо, їй він не належить, доступу до нього вона не має, тому надати виписку по даному рахунку вона не в змозі. Подані позивачем до суду в електронній формі інші документи, які зі слів позивача підписані одноразовим ідентифікатором 1r3w6z, такі як Заявка-Анкета на отримання кредиту, оферта та акцепт оферти, також нею не заповнялись та не підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора. Додані позивачем до позовної заяви розрахунки заборгованості у спірному зобов`язанні самі по собі є необґрунтованими, оскільки являються внутрішнім документом фінансової установи, який створений на власний розсуд та не містить відомостей, що дозволили б перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. В матеріалах справи не міститься доказів того, що одноразовий ідентифікатор 1r3w6z, в якості аналога власноручного підпису був згенерований саме для позичальника у спірному зобов`язанні та був надісланий і застосований саме позичальником для укладання спірного зобов`язання. З поданого позивачем Повідомлення директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 03.07.2025 неможливо встановити ні власника рахунку/картки, ні даних про здійснені операції. Такий лист не є розрахунковим документом та не підтверджує переказу коштів, операцій по банківському рахунку, оскільки такий документ не містить відмітки про час його прийняття та виконання банком, не містять повного номера картки та банку отримувача, з чого можна було б встановити факт перерахування коштів на картковий рахунок саме позичальника у спірному зобов`язанні, а також не містить відомостей про те, що кошти перераховуються на підставі відповідного договору, що виключає можливість застосувати до спірних правовідносин умови спірного кредитного договору. Також, у наданому позивачем кредитному договорі відсутні будь-які відомості про те, що кредитні кошти будуть перераховуватися іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. Відповідно до пунктів 6.5 та 6.6 наданих позивачем разом з позовом «Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «moneyboom»», Кредитор повинен надавати Фінансовий кредит Позичальнику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в Договорі, на рахунок Банківської платіжної картки, зазначеної в Особистому кабінеті Позичальника та Заявці (Електронній заявці) строком від двох хвилин до 3 банківських днів з моменту укладення Електронного договору шляхом безготівкового перерахування суми Кредиту на банківський рахунок Позичальника, вказаний Позичальником у Заявці. Відповідно до вищезгаданих пунктів Правил надання грошових коштів у позику, належним доказом перерахунку коштів у спірному зобов`язанні повинна бути виписка по рахунку саме Кредитора, яка відсутня в матеріалах даної справи. Спірний Договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0681434543 від 20.01.2020 року не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме нею в якості позичальника, оскільки саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних її даних не підтверджує проходження мною верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію її як фізичної особи. Посилання позивача в позовній заяві на те, що: «Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором.», є такими, які не доведені та не підтверджені належними і допустимими доказами, а тому позивачем не підтверджено факту укладання спірного зобов`язання. Крім того, будь-який формуляр заяви на отримання кредиту, який би мав бути складеним і підписаним електронним підписом позичальника, електронна ідентифікація (автентифікація) якого здійснена з дотриманням вимог Закону, та який би був підтверджений і сумнівів не викликав, в матеріалах справи відсутній. Будь-які документи, що підтверджують особу позичальника в матеріалах справи відсутні. Позивачем зазначено лише регламентований порядок заповнення анкети та укладання кредитного договору на веб-сайті надавача платіжних послуг. В матеріалах справи відсутній відповідний документ на підтвердження того, що саме відповідач отримувала смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором. Посилання позивача на заповнення нею форми на сайті Кредитора із зазначенням власної банківської картки є також нічим не підтвердженими.Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Позивачем по справі не надано доказів виконання Кредитором ТОВ «ІНФІНАНС» вимог вищевказаної норми закону щодо повідомлення позичальника протягом 10 робочих днів про відступлення права вимоги за спірним кредитом до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», так само відсутні і відомості про повідомлення позичальника ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про відступлення права вимоги за спірним кредитом на користь позивача по справі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а тому просить суд взяти до уваги те, що 10 робочих днів на повідомлення боржника у грошовому зобов`язанні є імперативною нормою, яка закріплює даний обов`язок за кредитором і послідуючими новими кредиторами протягом визначеного терміну, який є обмеженим і не може бути подовженим. Пропуск кредитором відведеного законом терміну на повідомлення боржника означає невиконання такого обов`язку кредитором. Можливість для послідуючого повідомлення боржника по сплину відведеного терміну законом не передбачена, що означає втрату кредитором права на повідомлення боржника про відступлення права вимоги після сплину 10 робочих днів з дня відступлення права вимоги у зобов`язанні. Також зазначила, що категорія справи та предмет спору в цій справі не є складними. Не вимагає вивчення великого обсягу фактичних даних за заявленими позивачем вимогами, а вивчення матеріалів справи та складання тексту позовної заяви не могло потребувати багато часу, враховуючи однотипність спорів щодо стягнення кредитної заборгованості. Сума витрат на правову допомогу у цій справі в розмірі 16 000 грн. вочевидь не відповідає обсягу робіт, співмірність розміру якої є надто завищеною та необґрунтованою. 24.02.2026 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на те, що кредитний договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, оскільки без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису). Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У відповідності до умов укладеного кредитного договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником при укладанні кредитного договору, а ідентифікація Позичальника здійснюється через банка-емітента, яким видано картку. 20.01.2020 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0681434543 (далі - Договір). У Заявці-Анкеті [PERSON] на отримання кредиту від 20.01.2020 року вказано номер телефону [NUMBER] . Відповідач не заперечує, що всі відомості, вказані в Заявці-Анкеті є коректними, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, телефон, тощо. Крім того, Ідентифікація здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону) були використані для укладення Договору від його імені, Відповідачем не надані. Також, слід акцентувати увагу, що Відповідач у Відзиві на позовну заяву вказує свій номер телефону [NUMBER] , який відповідає номеру телефону вказаному в Заявці-Анкеті на отримання кредиту та на який відправлялися SMS-повідомлення з одноразовими ідентифікаторами. Враховуючи вищенаведене, правове регулювання та наявні в матеріалах справи докази вбачається, що між ТОВ «Інфінанс» та Відповідачем укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону, банківська картка) були використані для укладення Договору від його імені, Відповідачем не надані. Додатково зазначив, що договір було підписано сторонами, екземпляр договору надано Відповідачу. Підстав для сумніву у змісті договору Відповідачем не наведено. Відповідач не обґрунтував свої сумніви у дійсності даного договору, отже, долучена копія договору є належним та достатнім доказом.На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника, вказаний у Заявці-Анкеті на отримання кредиту. Відповідно до п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» затверджених наказом директора ТОВ «Інфінанс» №11/1 від 11.05.2019 року (згідно п.1.1 Договору є його невід`ємною частиною) Товариство надає Фінансовий кредит позичальнику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в Договорі, на рахунок Банківської платіжної картки, зазначеної в Особистому кабінеті Позичальника та Заявці (Електронній заявці) або через систему грошових переказів. Враховуючи, що ТОВ «ІНФІНАНС» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» на підставі укладеного між сторонами договору на переказ грошових коштів. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства. Дана обставина підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», відповідно до якого 20.01.2020 року було успішно перераховано грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. на картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 46914823, призначення платежу: Зачисление 4000 грн на карту [NUMBER] . Перерахування коштів здійснювалось на рахунок, зазначений Позичальником.Щодо надання виписок з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій по такому рахунку зазначив, що позивач об`єктивно позбавлений можливості їх надати, оскільки не є банком в розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність", а є фінансовою установою і діє відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії". Зазначив, що ні первісний кредитор, ні Позивач не є банками та на них не розповсюджується дія ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Разом з тим, Кредитор є небанківською фінансовою установою, діяльність яких регулюється спеціальним законодавством для осіб, які надають небанківські фінансові послуги. Зокрема, небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів. Твердження Відповідача про те, що він не отримував кредитних коштів не заслуговують на увагу, адже вбачається, що відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Зазначив, що відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили. Зокрема, він мав можливість здійснити запит до банку про наявність у нього карткового рахунку, вказаного в заяві на отримання кредиту, та отримати виписку по вказаному рахунку за період кредитування. Щодо набуття позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до відповідача та повідомлення про заміну кредитора вказав, що 14.07.2021 було укладено договір факторингу № 14-07/21 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0681434543. 10.01.2023 було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10- 01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0681434543. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача, що підтверджується належними доказами. Всі документи щодо вимоги за договором про стягнення заборгованості з [PERSON] були надані правонаступнику та відображені в матеріалах позовної заяви. Вказав, що дані договори з додатками до них не оскаржуються в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, тож є дійсними, відповідають волі сторін та чинному законодавству. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які спростовують факт переходу прав вимоги та/або будь-які заперечення сторін договору щодо виконання його умов.Повідомлення про заміну кредитора не є обов`язковим при укладанні договорів відступлення прав вимоги. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.Єдиним наслідком такого неповідомлення є ризик для кредитора у вигляді можливості виконання боржником свого обов`язку на користь попереднього кредитора. І це більше стосується добровільного виконання зобов`язання, а не стягнення з боржника сум в примусовому порядку. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів належного виконання боржником зобов`язань як на користь первісних кредиторів, так і на користь Позивача.Щодо суми витрат на правничу допомогу на користь позивача зазначив наступне.Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заперечення Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями.У свою чергу, на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до позовної заяви долучено договір про надання правової допомоги № 02-09/2024-8 від 02.09.2024 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , копію Тарифів на послуги Фізичної особи-підприємця [PERSON] , копію заявки на надання юридичної допомоги № 19 від 01.10.2025 року на суму 16 000 грн, копію витягу з Акту № 14 про надання юридичної допомоги з детальним описом наданих послуг. Слід звернути увагу, що позовна заява, на виконання вимог цивільного процесуального законодавства, містить попередню суму судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи у суді в тому числі і витрат на правничу допомогу.Також вказав, що спір виник внаслідок протиправної поведінки Відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору. 24.02.2026 року від АТ КБ «Приватбанк»надійшла інформація, згідно якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). По рахунку(ах) [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 4000 UAH за 20.01.2020р. Номером телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою [NUMBER] за період із 20.01.2020 по 25.01.2020 року був/є [NUMBER] та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Додатково надано виписку у додатку по рахунку (ах) [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 20-01-2020 - 25-01-2020 р. Ухвалою суду від 25.02.2026 року розгляд справи відкладено на 25.03.2026 року задля забезпечення можливості відповідача ознайомитися з відповіддю на відзив та подати заперечення проти відповіді на відзив. 24.03.2026 року представник позивача [PERSON] надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що 18 лютого 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали Суду повідомлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Додатково направлено виписку по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 20-01-2020 - 25- 01-2020 р. Як зазначалося в позовній заяві, 20.01.2020 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" та [PERSON] укладено Договір № 0681434543. Кредитодавцем (ТОВ «ІНФІНАНС») на картку Відповідача було перераховано грошові кошти в розмірі 4000,00 грн. Надана виписка по банківській картці № [NUMBER] за період з 20.01.2020 - 25.01.2020 р. включно від АТ КБ «ПриватБанк» містить зарахування на суму 4000 грн. від 20.01.2020 р., деталі операції «ПОПОВНЕННЯ КАРТКИ, Перекази». Вказане зарахування відбулося того ж дня, коли між ТОВ «ІНФІНАНС» та Відповідачем було укладено Договір № 0681434543. Таким чином АТ КБ «ПриватБанк» надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які підтверджують факт отримання кредитних коштів [PERSON] за Договором № 0681434543 від 20.01.2020 року. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином. До початку розгляду справи будь-яких заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, з урахуванням позицій сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20.01.2020 року між ТОВ "ІНФІНАНС" та відповідачкою було укладено Договір № 0681434543. Відповідно до умов Договору позики перший Фінансовий кредит (транш) надається Позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної Позичальником Заявки-Анкети, яка є невід`ємною частиною даного Договору позики. Другий, третій, четвертий та наступний фінансовий кредит (транш) надається Позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної Позичальником Заявки - Анкети, які є невід`ємною частиною даного Договору. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), в якості аналога власноручного підпису Позичальника. Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000.0 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. Всі інші умови які визначають порядок і умови надання ТОВ «ІНФІНАНС» грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Договору та Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством і Позичальником викладені у правилах, з якими ознайомився Позичальник до укладення Договору, та які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту Оферти). Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення Договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через АРІ-сервіс надсилається на телефонний номер Клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення Клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Пропозиція (Оферта) на отримання 1 траншу згідно Заявки-анкети № 2628514205 від 20.01.2020 року в рамках Договору про надання позики №0681434543 від 20.01.2020 року підписано Позичальником 20.01.2020 , електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Щодо факту укладення договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0681434543 від 20.01.2020 року суд зазначає наступне. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 ЗаконуУкраїни «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; Згідно з положеннями Законів України «Про електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію» Різниця між Одноразовим ідентифікатором та Електронним Цифровим Підписом полягає лише в способі ідентифікації підписувача та ступеня захисту такого підпису. Але юридично вони мають однакову силу. Кваліфікований електронний підпис (далі - «КЕП») відрізняється від інших підписів тим (крім технічної частини), що він генерується, перевіряється і контролюється спеціально сертифікованими (державою) установами. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором (далі - «ЕПОІ») по суті є видом вдосконаленого цифрового підпису, хоча в Законі України «Про електронну комерцію» так і не називається. Його суть полягає у використанні одноразових повідомлень (паролів, кодів, підтверджень) шляхом телекомунікаційних засобів. Найчастіше використовуються СМС, повідомлення в месенджерах в якості підтвердження волі підписанта. ЕПОІ широко використовується, наприклад, в сфері мікрокредитування. Підпис з використанням одноразового ідентифікатора не можливо перевірити через спеціальні сервіси, однак, дійсність укладення договорів з використанням таких підписів вже неодноразово підтверджувалася в судовій практиці України, а саме: Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 року дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами ». Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020, проте у цій справі мова йшла про відсутність відображення електронного підпису на договорі та відсутність доказів отримання такого підпису позичальником: «Без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 та від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відповідно до п.7.5 Договору сторони погодили, що підписання Товариством Договору, додаткових угод та додатків до договору, повідомлень, вимог та інших документів відбувається шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який відповідно до ч.1. ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», використовується з метою підписання Договору. Сторони дійшли згоди, що договір, додаткові угоди та додатки до договору, повідомлення, вимоги та інші документи підписані з використанням Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, мають таку ж юридичну силу і породжують для сторін аналогічні права та обов`язки, що підписані власноручно. Товариство передає Одноразовий ідентифікатор Позичальнику засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його Інформаційно-телекомунікаційній системі (вказаний в Особистому кабінеті Позичальника), в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому СМС-повідомлення за номером телефону, вказаним Позичальником під час заповнення Заявки-Анкети. У Заявці-Анкеті [PERSON] на отримання кредиту від 20.01.2020 року вказано номер телефону [NUMBER] . Відповідач не заперечує, що всі відомості, вказані в Заявці-Анкеті є коректними, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, телефон, тощо. Крім того, Ідентифікація здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону) були використані для укладення Договору від його імені, Відповідачем не надані. Також Відповідач у Відзиві на позовну заяву вказує свій номер телефону [NUMBER] , який відповідає номеру телефону вказаному в Заявці-Анкеті на отримання кредиту та на який відправлялися SMS-повідомлення з одноразовими ідентифікаторами. Враховуючи вищенаведене, правове регулювання та наявні в матеріалах справи докази вбачається, що між ТОВ «Інфінанс» та Відповідачем укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону, банківська картка) були використані для укладення Договору від його імені, Відповідачем не надані. Підстав для сумніву у змісті договору Відповідачем не наведено. Відповідач не обґрунтував свої сумніви у дійсності даного договору, отже долучена копія договору є належним та достатнім доказом. Згідно з положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Щодо видачі коштів за Договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0681434543 від 20.01.2020 року суд зазнає наступне. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника, вказаний у Заявці-Анкеті на отримання кредиту. Відповідно до п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» затверджених наказом директора ТОВ «Інфінанс» №11/1 від 11.05.2019 року (згідно п.1.1 Договору є його невід`ємною частиною) Товариство надає Фінансовий кредит позичальнику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в Договорі, на рахунок Банківської платіжної картки, зазначеної в Особистому кабінеті Позичальника та Заявці (Електронній заявці) або через систему грошових переказів. Враховуючи, що ТОВ «ІНФІНАНС» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» на підставі укладеного між сторонами договору на переказ грошових коштів. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства. Дана обставина підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», відповідно до якого 20.01.2020 року було успішно перераховано грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. на картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 46914823, призначення платежу: Зачисление 4000 грн на карту [NUMBER] . Перерахування коштів здійснювалось на рахунок, зазначений Позичальником. У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Як вбачається з довідки ТОВ "ІНФІНАНС" від 03.07.2025, на виконання умов зазначеного кредитного Договору на розрахунковий рахунок відповідачки було здійснено переказ грошових коштів у сумі 4 000 грн, номер карти [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 46914823. Тобто, ТОВ "ІНФІНАНС" за кредитним договором свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши відповідачці кредит. Твердження Відповідача про те, що він не отримував кредитних коштів не заслуговують на увагу, адже вбачається, що відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Також відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили. Зокрема, він мав можливість здійснити запит до банку про наявність у нього карткового рахунку, вказаного в заяві на отримання кредиту, та отримати виписку по вказаному рахунку за період кредитування, однак зазначених доказів відповідачем надано не було. Відповідно до інформації з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). По рахунку(ах) [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 4000 UAH за 20.01.2020р. Номером телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою [NUMBER] за період із 20.01.2020 по 25.01.2020 року був/є [NUMBER] та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), що підтверджується випискою у додатку по рахунку (ах) [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 20-01-2020 - 25-01-2020 р. В подальшому 14.07.2021 було укладено договір № 14-07/21 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0681434543. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0681434543. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 0681434543, що підтверджується належними доказами. Всі документи щодо вимоги за договором про стягнення заборгованості з [PERSON] були надані правонаступнику та відображені в матеріалах позовної заяви. Дані договори з додатками до них не оскаржуються в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, є дійсними, відповідають волі сторін та чинному законодавству. В матеріалах справи відсутні будьякі докази, які спростовують факт переходу прав вимоги та/або будь-які заперечення сторін договору щодо виконання його умов. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Повідомлення про заміну кредитора не є обов`язковим при укладанні договорів відступлення прав вимоги. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Так, відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 29 травня 2018 р. у справі № 910/14716/17, законодавець відокремлює надання боржником згоди на заміну кредитора у зобов`язанні та письмове повідомлення боржника про таку заміну, а відповідно і визначає різні правові наслідки недотримання вказаних вимог. Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦКУ договору про відступлення права вимоги, оскільки у такому випадку договір про відступлення права вимоги суперечить приписам ч. 1 ст. 516 ЦКУ. Неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні […] не має наслідком недійсність правочину про заміну кредитора, однак тягне за собою ризик настання для нового кредитора несприятливих наслідків, зокрема визначених ч. 2 ст. 516 ЦКУ та ч. 2 ст. 518 ЦКУ. Таким чином Позивач, поки він не був письмово повідомлений про заміну кредитора, хоча і не звільняється від виконання зобов`язання, але мав право висунути проти нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо він виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання, а виконання Позивачем як боржником свого обов`язку первісному кредиторові у такому випадку є належним виконанням. Отже законом передбачені спеціальні правові наслідки неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою визнання договору факторингу недійсним та не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача за рішенням суду. Єдиним наслідком такого неповідомлення є ризик для кредитора у вигляді можливості виконання боржником свого обов`язку на користь попереднього кредитора. І це більше стосується добровільного виконання зобов`язання, а не стягнення з боржника сум в примусовому порядку. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів належного виконання боржником зобов`язань як на користь первісних кредиторів, так і на користь Позивача. Відповідачка належним чином зобов`язання не виконувала, а тому загальна сума заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаним Договором, що підлягає стягненню з відповідачки станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 80 790 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) в сумі 4 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 76 090 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) в сумі 700 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у сумі 53 910 грн., з яких заборгованості за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) в сумі 4 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 49 910 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно до ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачем досі не виконане, заборгованість не сплачена. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 0681434543 від 20.01.2020 на загальну суму 53 910 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) в сумі 4 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 49 910 грн. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду належним та допустимих доказів на спростування вимог позивача. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконав, а також оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 к. Крім того, за змістом ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано копія договору №02-09/2024-8 про надання правової допомоги від 02.09.2024 року, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» і ФОП [PERSON] , витяг з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025. Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість витраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 16 000 грн. слід зменшити до 1 500 грн., а тому зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved