Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Представник ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № ДП 0012563 від 18.03.2025 у розмірі 9819 грн, з яких: 4500 грн борг за основною сумою боргу, 3969 грн борг за процентами, 1350 грн заборгованість за комісією, а також судові витрати по сплаті судового збору 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 18.03.2025 між ТОВ «ФК МАЙБІЗ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ДП 0012563, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4500,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит у погоджений умовами договору строк та сплатити проценти та комісію. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, припинила здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом та комісію. 14.10.2025 згідно умов договору факторингу № 14/10/25 ТОВ «ФК МАЙБІЗ» відступило право вимоги, зокрема, за кредитним договором № ДП 0012563 від 18.03.2025 на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору позивач звернувся до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві міститься клопотання, в якому представник позивача зазначав, що не заперечував проти заочного розгляду справи та просить розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялася за зареєстрованою адресою проживання. У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Суд установив, що 18.03.2025 між ТОВ «ФК МАЙБІЗ» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № ДП 000012563 у розмірі 4500 грн, строком на 98 днів, шляхом перерахування коштів на платіжні укартку [NUMBER] . Процентна ставка за користування кредитом становить 0,9 % в день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Крім того, договором передбачено сплату комісії за надання кредиту у розмірі 1350 грн. Відповідно до листа № 1012-357 від 10.12.2025 ТОВ «ФК МАЙБІЗ» за допомогою технічних програмних засобів ТОВ «ПрофітГід» на виконання договору № ДП 0012563 здійснило перерахування коштів [PERSON] в сумі 4500 грн номер платежу 4431-29485-66673. На виконання вимог ухвали суду АТ КБ «Приватбанк» надало інформацію та виписку з банківського рахунку, згідно яких на ім`я [PERSON] у цьому банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 18.03.2025 зараховано кошти у розмірі 4500 грн. 14.10.2025 між ТОВ «ФК МАЙБІЗ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладеного договір факторингу № 14/10/2025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК МАЙБІЗ» відступив ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» право вимоги коштів до боржників, зокрема [PERSON] за кредитним договором № ДП 0012563. З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 14/10/2025 від 14.10.2025 та розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що остання має заборгованість у сумі 9819 грн, з яких: 4500 грн заборгованість за тілом кредиту, 3969 грн заборгованість за процентами, 1350 грн комісія за надання кредиту. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.509-510, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитних договорів, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Стаття ст.1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським Кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч.1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як встановлено матеріалами справи, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору № ДП 0012563 від 18.03.2025 виникла заборгованість на загальну суму 9819 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГНРУП» підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. 509-510, 525-526, 530, 610, 625, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved