Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір №4123193, відповідно до умов якого останньому надано кредит в розмірі 5 000,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки, виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором, однак умови кредитного договору не виконав. 26.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «Міолан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №4123193 від 28.09.2021. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальника [PERSON] відповідно договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 25 727,37 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 513,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 20 964,37 грн., комісії 250 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути з відповідача заборгованість за договором № 4123193 від 28.09.2021 року в загальному розмірі 25 727,37 грн., а також судові витрати: 2 422, 40 грн. судового збору та 13 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначила про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно за адресою реєстрації проживання, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28.09.2021 року [PERSON] був ідентифікований ТОВ «Мілоан» одноразовим ідентифікатором (S65427 на номер телефону [NUMBER] ). (а.с.71). 28.09.2021 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Мілоан» із анкетою-заявою на кредит № 4123193, на підставі якої їй було погоджено умови кредитування 5 000,00 грн. на 30 днів, із сплатою комісії 5,00 % від суми кредиту одноразово, 0,63 % - за кожен день користування.(а.с.65). 28.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] згідно ЗУ «Про електронну комерцію» був укладений кредитний договір № 4123193, про надання безготівково 5 000 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 945,00 грн., які нараховуються за ставкою 0.63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. (а.с.25-29). Відповідач отримав та використав кредитні кошти, однак, умови кредитного договору не виконав, кредит не повернув. Отримання [PERSON] 28.09.2021 року кредитних коштів в сумі 5 000,00 грн. від ТОВ «Мілоан» на картку [NUMBER] , на підставі укладеного договору № 4123193 підтверджено квитанцією від 28.09.2021 року. (а.с.72). 26.01.2022 року укладено договір № 26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 4123193. (а.с.11-15). 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого позивачу було відступлено права вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 4123193. (а.с.32-37). За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір укладений в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт пропозиції) та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 28.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] кредитного договору № 4123193, отримання позичальником безготівково кредитних коштів в сумі 5 000 грн. та відступлення права вимоги за вказаним договором до позивача. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, станом на 09.04.2025 року загальний розмір заборгованості за договором № 4123193 становить 25 727,37 грн. (а.с.7). Вказана сума складається з: заборгованості за кредитом (тілом) 4 513,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 20 964,37 грн., комісії 250,00 грн. Заборгованість за кредитним договором від 28.09.2021 року № 4123193 відповідачем не погашена, тому сума боргу в загальному розмірі 25 727,37 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр». Розглядаючи вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісією в сумі 250,00 грн., суд бере до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включається, зокрема, комісія кредитодавця, пов`язана з наданням кредиту. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Комісія за надання кредиту становить 630 грн. та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту, погоджена з відповідачем при укладенні договору від 28.09.2021 року, нарахована кредитором та облікована в день видачі кредиту, вказана у кредитному договорі, анкеті-заяві тощо, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн., сплачений згідно платіжної інструкції від 23.04.2025 року. Крім того, позивач заявив про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 13 000 грн., надавши в підтвердження договір про надання правничої допомоги, укладений 01.07.2024 року із АО «ЛігалАссістанс», заявкою про надання юридичної допомоги № 476 від 01.03.2025 року, витягом з акту про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року, згідно з яким усна консультація з вивченням документів - 2 години, загальною вартістю 4 000 грн., складання позовної заяви 3 год., вартістю 9 000 грн. Загалом 13 000 грн. Враховуючи вимоги ст.ст. 137, 141 ЦПК України, складність справи та виконану адвокатом роботу, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, ціну позову і особливості розгляду конкретної справи в спрощеному провадженні, а також те, що позивач не надав до матеріалів справи квитанцію про сплату витрат на правничу допомогу на вказану суму, суд вважає доцільним зменшити розмір витрат, та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн.

Outcome: approved