Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

03 жовтня 2025 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" представник позивача звернувся до Автозаводського районного суду міста Кременчука з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. 06 жовтня 2025 року в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 187 ЦПК України судом отримано інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. (а.с. 38) Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 07 жовтня 2025 року цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості направлено за підсудністю до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. (а.с. 39) Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2025 року, справу передано за підсудністю до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області. (а.с. 46) 06 січня 2026 року вказана цивільна справа надійшла за підсудністю до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області. (а.с. 49) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 жовтня 2024 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІ КРЕДИТ" (Первісний кредитор) укладено Договір № 1818982 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". На виконання умов договору первісним кредитором перераховано на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , кредитні кошти у сумі 7 500,00 грн., строк кредитування 360 днів із стандартною процентною ставкою 1,00 % в день. Згодом, позичальник звернувся до ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" шляхом вчинення дій у відповідному розділі ІТС Товариства та ініціював внесення змін до договору в частині збільшення суми кредиту. Товариство задовольнило даний запит і направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду до договору у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту додаткової угоди, яку позичальник також акцептував у той самий спосіб, що й основний договір. ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" свої зобов`язання за додатковою угодою до договору також виконало та надало позичальнику додаткові грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника. Таким чином, позичальником отримано кредит у загальній сумі 9 200,00 грн. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання. 31 березня 2025 року між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 01.02-06/25, відповідно до умов якого ТОВ "СВЕА ФІНАНС" набуло право вимоги до боржників, вказаних у відповідних Реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників (Додаток № 1 до Договору факторингу від 31 березня 2025 року № 01.02-06/25) ТОВ "СВЕА ФІНАНС" набуло права вимоги до боржника [PERSON] за договором № 1818982. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість становить 29 866,00 грн., з яких: 9 200,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 066,00 грн. - заборгованість по відсотках; 4 600,00 грн. - заборгованість за пенею. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "СВЕА ФІНАНС" за кредитним договором № 1818982 від 07 жовтня 2024 року в сумі 29 866 грн. 00 коп. У зв`язку з чим ТОВ "СВЕА ФІНАНС" змушено звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом. (а.с. 2-3) Ухвалою суду від 07 січня 2026 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін по справі, розгляд справи призначено на 18 лютого 2026 року. (а.с. 51-52) Судовий розгляд, призначений на 18 лютого 2026 року, відкладено до 31 березня 2026 року, для повторного виклику відповідача. (а.с. 56) Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, у судове засідання не з`явився, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 31 зворотний бік) Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток "Viber" та поштовим конвертом, повернутим до суду з відміткою "Адресат відсутній". (а.с. 59, 62) У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 31 березня 2026 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 07 жовтня 2024 року між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІ КРЕДИТ" (Первісний кредитор) укладено договір № 1818982 про надання споживчого кредиту за продуктом "NewShort". Згідно із п. 1.2 договору, сума кредиту 7 500,00 грн., строк кредиту 360 днів (п. 1.3 договору), із стандартною процентною ставкою 1,00 % в день (п. 1.5.1 договору). Відповідно до п. 2.1 договору, кредитні кошти перераховуються за реквізитами платіжної картки позичальника № [NUMBER] . На виконання п. 10 договору, договір підписано електронним підписом відповідача за допомогою одноразового електронного ідентифікатора, підписавши договір позичальник підтвердила, що ознайомлена з умовами та правилами надання коштів у позику. У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 1 125,00 грн. на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання, та в розмірі 82,50 грн., починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п. 6.4 договору). (а.с. 4 зворотний бік - 6) Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 1818982 від 07 жовтня 2024 року встановлено Таблицю обчислення вартості для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. (а.с. 6 зворотний бік) Відповідно до паспорту споживчого кредиту від 07 жовтня 2024 року, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складає 34 500,00 грн., реальна річна процентна ставка становить 2 333,95 % річних. (а.с. 7 зворотний бік - 8) 08 жовтня 2024 року між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІ КРЕДИТ" укладено додаткову угоду до договору № 1818982 про надання споживчого кредиту за продуктом "NewShort" від 07 жовтня 2024 року. Згідно із п. 1 додаткової угоди, сторони домовилися збільшити суму кредиту на 1 700,00 грн. Сума кредиту (загальний розмір) складає 9 200,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту зазначена в договорі на дату його укладення, збільшиться та складе 42 286,00 грн. (а.с. 8 зворотний бік - 9) Згідно із паспортом споживчого кредиту від 08 жовтня 2024 року, реальна річна процентна ставка складає 2 325,14 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, з урахуванням збільшення суми кредиту становить 42 286,00 грн. (а.с. 9 зворотний бік - 10) ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" (Первісний кредитор) перерахувало на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , кредитні кошти в загальному розмірі 9 200,00 грн., що підтверджується довідками ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ". (а.с. 17) 31 березня 2025 року між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 01.02-06/25, відповідно до умов якого ТОВ "СВЕА ФІНАНС" набуло право вимоги до боржників вказаних у відповідних Реєстрах боржників. (а.с. 18-23) Згідно із Реєстром боржників (Додаток № 1 до Договору факторингу від 31 березня 2025 року № 01.02-06/25) ТОВ "СВЕА ФІНАНС" набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 1818982 від 07 жовтня 2024 року. Станом на 31 березня 2025 року заборгованість складає 29 866,00 грн., з яких: 9 200,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 066,00 грн. - заборгованість по відсотках; 4 600,00 грн. - заборгованість за пенею. (а.с. 24-25) Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1818982 від 07 жовтня 2024 року, станом на 31 березня 2025 року, заборгованість відповідача становить 29 866,00 грн., з яких: 9 200,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 066,00 грн. - заборгованість по відсотках; 4 600,00 грн. - заборгованість за пенею. (а.с. 15 зворотний бік - 16) Рішенням єдиного власника ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" № 1 від 25 березня 2024 року, змінено назву товариства на ТОВ "СВЕА ФІНАНС". (а.с. 25 зворотний бік) При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно із ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.02.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" - електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно із п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 1818982 від 07 жовтня 2024 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору про надання грошових коштів у позику. Відповідно до положень ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ "СВЕА ФІНАНС" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 1818982 від 07 жовтня 2024 року, що укладений між первісним кредитором ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та [PERSON] . Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного кредитного договору та їх неналежного виконання відповідачем, наслідком якого є обов`язок відповідача повернути всю суму кредиту та сплатити відсотки, суд погоджується з доводами позивача і вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 1818982 від 07 жовтня 2024 року в загальному розмірі 29 866,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved