Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значеннята в заяві вказала, що [PERSON] є власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ІІІ ОД №009931, площею 1,00 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради та передана для введення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5122381200:01:005:0443. У державному акті на право власності на земельну ділянку серія ІІІ- ОД №009931, площею 1,00 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради та передана для введення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5122381200:01:005:0443 по батькові власника зазначено як [PERSON] , тоді як відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] , виданий 11.07.2001 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП: [NUMBER] правильне по батькові [PERSON] . Зазначена розбіжність виникла внаслідок неправильного написання по батькові та не збігається з документами, що підтверджують особисті дані власника земельної ділянки, зазначені в державному акті на право власності на земельну ділянку серія ІІІ- ОД №009931. З метою усунення зазначеної розбіжності адвокатом Грєковою Наталею Прокопівною, в інтересах власника земельної ділянки [PERSON] , було направлено Заяву №02/26 від 21 січня 2026 року до Державного земельного кадастру про виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру. Відповідно до отриманої відповіді від Державного земельного кадастру №167/340 26 від 27.01.2026 року, у внесенні виправлень в державний акт права власності на земельну ділянку було відмовлено, оскільки у зв`язку з набранням чиності з 01.01.2013 р. Закону України Про Державний земельний кадастр, постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 Про затвердження Порядку введення Державного земельного кадастру та відповідно до ст 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме органом державної реєстрації. Систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи, які забезпечують реалізацію повноважень та є органами державної реєстрації прав. Отже з 01.01.2013 р. органи Держгеокадастру позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. Державний акт серія ІІІ-ОД №009931 на право власності на землю з кадастровим номером 5122381200:01:005:0443 - це правовстановлючий документ, який підтверджує права суб`єкта права власності на майно та складений у порядку передбаченим законодавством. З підстав вищевикладеного та з необхідністю вільно розпоряджатися своєю власністю, виникла необхідність звернення до суду, для встановлення належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ- ОД №009931, площею 1,00 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради та передана для введення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5122381200:01:005:0443 [PERSON] . Представник заявника надала заяву за яким просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Кілійської міської ради, надав заяву, за якою просив розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надав пояснення в яких зазначив, що за інформацією відділу № 4 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління від 19.03.2026 за № 735/486-26, згідно з Книгами записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та других примірників державних актів станом на 31.12.2012 зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 009931 від 28.04.2004 за № 18, виданий гр. [PERSON] , на земельну ділянку площею 1,00 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області. На підставі вищевикладеного представник просив прийняти та врахувати пояснення Головного управління у справі № 502/388/26. В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 247 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 11.07.2001 р., заявником є « [PERSON] », [INFO] . З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №009931 виданого 28.04.2004 р. розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 10.02.2004 р. №53, вбачається, що що « [PERSON] » передано у приватну власність земельну ділянку площею 1.00 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5122381200:01:005:0443. Адвокатом Грєковою Наталею Прокопівною, в інтересах власника земельної ділянки [PERSON] , було направлено заяву №02/26 від 21 січня 2026 року до Державного земельного кадастру про виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру. Відповідно до отриманої відповіді від Державного земельного кадастру №167/340 26 від 27.01.2026 року, у внесенні виправлень в державний акт права власності на земельну ділянку було відмовлено, оскільки у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 р. Закону України Про Державний земельний кадастр, постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 Про затвердження Порядку введення Державного земельного кадастру та відповідно до ст 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме органом державної реєстрації. Систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи, які забезпечують реалізацію повноважень та є органами державної реєстрації прав. Отже з 01.01.2013 р. органи Держгеокадастру позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Outcome: approved