Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

28 листопада 2025 року до суду з Новокодацького районного суду м. Дніпра згідно ухвали суду від 16 жовтня 2025 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: управління-служба у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про оспорювання батьківства, в якій позивач просив виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Чечелевським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 12 січня 2024 року серія [NUMBER] . В обґрунтування позову зазначив, що на початку осені 2023-го року сторони випадково зустрілись на вулиці в м. Дніпро та після недовгої розмови вирішили знов зустрітись ввечері, оскільки останніми роками не бачились. Того вечора відповідач повідомила позивача, що невдовзі після їхньої останньої зустрічі завагітніла, однак, не маючи інформації про засоби зв`язку позивача, не мала змоги його про це повідомити, та запевняла, що батьком дитини є позивач. Після тривалих роздумів, позивач виявив бажання приймати участь у вихованні та офіційно взяти на себе обов`язки батька дитини. В подальшому, сторонам було повторно видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 12 січня 2024 року, відповідно до якого батьками малолітнього [PERSON] є позивач та відповідач. Згодом, за ініціативою відповідача, сторони уклали нотаріальний договір від 11 жовтня 2024 року про визначення місця проживання дитини, участь у її вихованні, утримання та сплату аліментів. Впродовж всього 2024-го року позивач з дитиною практично не бачився, всі відносини сторін фактично мали фінансовий характер. Вкотре звернувшись до відповідача з приводу зустрічі з дитиною позивач отримав відмову, між ними виникла сварка, в запалі якої відповідач зізналася, що позивач жодного відношення до дитини не має, оскільки не є його батьком, а на протилежному вона наполягала у зв`язку із виключно матеріальними інтересами. Згодом, позивач наполіг на проведенні ДНК-тесту, в результаті якого сторони отримали висновок про те, що позивач не є біологічним батьком дитини. У зв`язку з викладеним позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та просила суд їх задовольнити. Представник третьої особи - Управління-служба у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. З урахуванням заяв сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач зазначені батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 12 січня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 312 (а.с. 17). На момент народження [PERSON] , тобто станом на [INFO] , [PERSON] та [PERSON] у шлюбі не перебували. Окрім того, 11 жовтня 2024 року [PERSON] та [PERSON] уклали Договір між батьками про визначення місця проживання дитини, участь у її вихованні, утримання та сплату аліментів, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А. та зареєстровано в реєстрі за № 859. Відповідно до умов цього договору сторони визначили місце проживання дитини, встановили розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання, участь у вихованні їх спільної малолітньої дитини (а.с.8). Статтею 125 СК України встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, судам слід ураховувати, що відповідно до ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього актового запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановлює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка на момент реєстрації її батьком знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Відповідно до висновку про біологічне батьківство від 30.05.2025 року № MGU2056 складеного ТОВ «ГенКод Діагностик», ймовірність біологічного батьківства донора зразка маркованого « [PERSON] » щодо донора зразка маркованого « [PERSON] » дорівнює 0% (а.с. 6). Враховуючи встановлені обставини суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині оспорювання батьківства [PERSON] є обгрунтованими та належним чином доведеними, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У пункті 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 зазначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.п. 2.13.1 п. 2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.п. 2.16.2 п. 2.16 розділу ІІ зазначених вище Правил, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] позовні вимоги про оспорювання батьківства визнала в повному обсязі. Будь-яких обставин, передбачених ст.136 СК України, які б позбавляли позивача права оспорювати батьківство, а також обставин, які б піддавали обгрунтованому сумніву добровільності визнання позову відповідачем, під час розгляду справи не встановлено. Таким чином, суд вважає за необхідне виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , громадянина України, як батька дитини з актового запису № 312 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 21 березня 2019 року Чечелевським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Підсумовуючи все вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, а також те, що відповідач визнала факт відсутності кровної спорідненості між [PERSON] та малолітнім [PERSON] , [INFO] , з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 122, 128, 129, 136 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved