Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

30.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» (далі - ТОВ «ФК «Суперіум») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 99277959 від 08.02.2022 у розмірі 12318,3 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн та 146,00 грн поштових витрат. В обґрунтування позову зазначає, що 08.02.2022 між ТОВ «ФК «Профіль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 99277959 у електронній формі. Відповідно до умов договору відповідач отримав кошти у розмірі 7698,90 грн на умовах строковості, платності на строк 12 місяців, тобто до 07.02.2023 зі сплатою відсотків у розмірі 0,0001% річних, щомісячної комісії у розмірі 5,0% від суми позики. Отримавши кошти від фінансової компанії останній своїх зобов`язань не виконав і тому утворилась заборгованість. Відповідно до договору факторингу від 15.01.2024 ТОВ «ФК «Суперіум» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором у розмірі 12 318,3 грн, яка складається з 7698,90 грн заборгованості за тілом кредиту, 4619,40 грн заборгованості за комісією. Позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про погашення суми боргу, проте спір у добровільному порядку не врегульовано, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом. 10.02.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Учасники справи в судові засідання 05.03.2026, 30.03.2026 не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від відповідача відзиву, заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні не надійшло. Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання та представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене суд згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. 08.02.2022 між ТОВ «Фінансова Компанія «Профіль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 99277959, шляхом підписання Заяви-приєднання до Публічної пропозиції на укладення договору про надання позики ТОВ «ФК «Профіль» у письмовій формі. На підставі наданих Клієнтом документів ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» надав позичальнику грошові кошти на оплату товару в розмірі 7698,90 грн, з яких 6 999,00 грн чиста сума кредиту та 699,00 грн разова комісія за надання позики, на строк 12 місяців до 07.02.2023 зі сплатою процентів у розмірі 0,0001 % річних та комісією за надання послуг у розмірі 5 % від розміру кредиту щомісячно. Також [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту та графік платежів Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, де зазначено загальну вартість кредиту 12 318,30 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 4119 від 08.02.2022 ТОВ «ФК Профіль» успішно перерахувало кошти ФОП [PERSON] за призначенням оплати за кредитним договором 99277959 від 08.02.2022 на суму 6999,00 грн (а. с. 10). 15.01.2024 між ТОВ «ФК «Профіль» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до боржників відповідно до реєстру прав вимоги, зокрема і за кредитним договором № 99277959 (а. с. 12-24). До договору долучено витяг з реєстру боржників до Договору факторингу №1 від 15.01.2024 відповідно до якого загальна сума заборгованості становить 17 141 089,03 грн, витяг із реєстру боржників до договору факторингу від 15.01.2024, де зазначено заборгованість [PERSON] договором № 99277959 від 08.02.2022 у розмірі 12 318,30 грн, яка складається з боргу за тілом кредиту 7698,90 грн, боргу за комісією 4619,4 грн, копію платіжної інструкції про сплату коштів ТОВ «ФК «Суперіум» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» за договором факторингу №1 від 15.01.2024. 24.01.2025 представник ТОВ «ФК «Суперіум» звернувся з досудовою вимогою до відповідача про погашення заборгованості за договором № 99277959 від 08.02.2022 у сумі 12 318,3 грн, проте спір не вирішено у добровільному порядку (а. с. 25). При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права. У відповідності до статті 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права. Згідно із положеннями статей 1046-1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Також позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. При цьому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12, Постанова ВС від 01.09.2022 № 225/3427/15-ц). Також Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19). Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» та відповідачем [PERSON] склалися договірні правовідносини. Кредитний договір укладений у письмовій формі, сторони обумовили істотні умови договору як то розмір споживчого кредиту, відсоткову ставку за користування кредитними коштами, розмір разової та щомісячної комісії, строк дії договору, тощо. Позивачем доведено виконання ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» своїх зобов`язань за договором № 99277959 від 08.02.2022 щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 6 999,00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції АТ КБ «Глобус» від 09.02.2022. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем доведено набуття права вимоги за договором № 99277959 від 08.02.2022 відповідно до копій договору факторингу від 15.01.2024, квитанції про перерахування коштів на виконання умов договору факторингу та витягом із реєстру боржників, де зазначено суму заборгованості [PERSON] . Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору Цивільного кодексу України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. На підтвердження розміру заборгованості позивачем долучено розрахунок позикодавця, який відповідачем не спростований (а. с. 30). Відтак позивачем доведено порушення його майнових прав відповідачем. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Одночасно поштові витрати у розмірі 146,00 грн не підлягають стягненню на користь позивача, оскільки витрати на листування не є судовими витратами у розумінні вимог ст. 133 ЦПК України.

Outcome: approved