Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

29.01.2026 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2024 ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про відкриття кредитної лінії №1399-6130, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку, передбаченому договором. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, суму кредиту у повному обсязі не повернув та не виконав інших своїх грошових зобов`язань, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. Станом на 29.12.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 22023,75 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 3500 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 18523,75 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 4523,75 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 17500 грн. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 17500 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 3500 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 14000 грн, а також покласти на нього судові витрати. Ухвалою судді від 03.02.2026 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11.45 год. 26.02.2026 року. За клопотанням відповідача розгляд справи 26.02.2026 року відкладено на 11.45 год. 24.03.2026 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, у клопотанні, доданому до позову, просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується інформацією з інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення за трек-номером R067111093757, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. 24.05.2024 року ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про відкриття кредитної лінії №1399-6130, відповідно до умов якого (пункт 2.2) кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання йому грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором. Основні умови кредитування згідно цього кредитного договору: сума кредиту 3500 грн.; базовий період користування кредитом - 14 календарних днів; строк кредитування - 365 днів; пільгова ставка 0,01 в день; знижена % ставка 1,45% в день; стандартна % ставка 1,45 % в день 24.05.2024 року ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» надало (перерахувало) відповідачу грошові кошти в сумі 3500 грн., що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту. Станом на 29.12.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 22023,75 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 3500 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 18523,75 грн. Разом з тим, у позовній заяві позивач вказує, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме, часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 4523,75 грн. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Ч.2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Ст. 627 ЦК України визначає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч.1 ст.8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вищезазначених правових норм та умов договору позичальник своєчасно не повернула кредит, тобто порушила свої зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення основної суми кредиту у розмірі 3500 грн. слід задовольнити. Разом з тим, позивач, пред`являючи вимоги до відповідача, просить, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути заборгованість за процентами, яка становить14000 грн. Як встановлено судом, за умовами кредитного договору №1399-6130 від 24.05.2024 відповідач отримав кредит у розмірі 3500 грн. строком на 365 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,45% на день. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч.4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року №3498-IX та набрала чинності 24.12.2023 року. Передбачений п.17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5% поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч.2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Отже, укладаючи 24.05.2024 року кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач не мав права визначати денну проценту ставку у розмірі 1,45 %, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №1399-6130 від 24.05.2024 року, станом на 30.01.2025 року, нарахування відсотків здійснено позивачем за період з 24.05.2024 року по 23.05.2025 року (за 365 днів), тобто в межах дії договору. Разом з цим, нарахування здійснювалось за процентною ставкою 1,45%, що не відповідає вимогам закону. У зв`язку з цим суд здійснив перерахунок відсотків з врахуванням відсоткової ставки 1% в день за 365 днів, тобто за період, вказаний у кредитному договорі. В такому випадку розмір відсотків за користування кредитом становить 12775 грн.: 3500 грн. х 1% х 365 днів = 12775 грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення процентів підлягає до задоволення частково у розмірі 12775 грн. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №1399-6130 від 24.05.2024 в загальному розмірі 16275 грн., з яких: 3500 грн.- прострочена заборгованість за кредитом; 12775 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Крім того, враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову з відповідача на користь позивача слід стягнути 2476,03 грн. судового збору (16275грн. х 2662,40 грн. / 17500 грн.). На підставі викладеного, ст.ст. 526, 536, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial