Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 42 032,43 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що відповідачем в період з 01.02.2021 по 30.09.2025 було спожито природний газ на загальну суму 42 032,43 грн., яка залишилась не оплаченою споживачем. Позивач вказує, що він як суб`єкт ринку газу з 01 листопада 2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують природний газ для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №880 від 04.07.2017 року «Про видачу ліцензій з постачання природного газу…..» на території України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Вказує, що боржником постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Таким чином, відповідач приєднався до умов Договору шляхом заявочного приєднання. Відповідач являвся споживачем постачальника «останньої надії» та був включений до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів постачальника «останньої надії», яку зазначено у витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку позивача. Позивач зазначає, що відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора газорозподільної мережі за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕК1І № 2493 від 30.09.2015 року «2. У точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).» Крім того, відповідно пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ «1. Визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. Відповідно до п. 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу, «об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.» Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого відповідачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ Оператор ГТС України) - Iplatforma, та в подальшому імпортується Постачальником у білінгову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу. Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати Товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені Договором. Відповідно до інформації по рахунку, відповідач є споживачем природного газу газифікованим об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На умовах Договору, позивач постачав природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідач зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до діючих тарифів. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 42 032,43 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. При відкритті провадження судом вирішено розглядати справу в спрощеному провадженні. У судове засідання представник позивача не з`явився, клопотав про проведення розгляду справи за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Згідно інформації, наданої Березоворудським старостинським округом виконавчого комітету Пирятинської міської ради, в реєстрі територіальної громади відсутні відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відносно [PERSON] . Згідно відповіді №2023250 від 19.11.2025 є Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом опублікування на офіційному вебсайті судової влади України тексту оголошення про виклик відповідача. Заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, однак останній своїм правом не скористався, відзиву до суду не надіслав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 25 березня 2026 року згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.07.2023, 13.11.2015 зареєстровано юридичну особу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», код ЄДРПОУ 40121452, вид економічної діяльності торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний) (а.с.19-22). Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку. Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/ газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року. Згідно із пунктом 3 Розділу І Правил, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 1.3. Типового договору установлено, що він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі ? заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або оплачений споживачем рахунок (квитанція). Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , ЕІС код 56ХМ28В41810389W. Згідно даних фінансового стану по особовому рахунку [NUMBER] вбачається, що за період з лютого 2021 року по вересень 2025 року, було спожито природний газ на загальну суму 42 032,43 грн., вартість якого залишилася не оплаченою споживачем (а.с. 17-18). Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, згідно відповіді №2479446 від 18.03.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 75). Позивач вказує, що борг за спожитий газ по об`єкту газифікації (село Березова Рудка, вулиця Вишнева, буд. 24, ЕІС код 56ХМ28В41810389W та особовий рахунок [NUMBER] ) в розмірі 42 032,43 грн., що виник за період з 01.02.2021 по 30.09.2025 підлягає стягненню саме з [PERSON] . Однак, будь-яких правовстановлюючих документів, які б підтвердили право власності [PERSON] на об`єкт газифікації, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивачем не надано. Таким чином, відомості про належність відповідачу права власності чи наявність у нього іншого права володіння, користування будинком за адресою стягнення боргу в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу (п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленим відповідно до законодавства та у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом ст. 319, 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Таким чином, споживачем визначається особа, яка проживає за адресою та фактично користується послугами, які надає постачальник, або власник майна. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З наданих позивачем на підтвердження свої позовних вимог доказів не вбачається, що відповідач [PERSON] є власником об`єкту газопостачання, що знаходиться за адресою стягнення боргу: [ADDRESS] . Також не надано доказів, що відповідач [PERSON] користується послугами, які надає позивач. Оскільки позивач не довів обґрунтованість заявлених вимог про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] за послуги споживання природного газу, тому підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed