Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Адвокат Керімов А.З., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить: оголосити військовослужбовця, [PERSON] , [INFO] , загиблим (померлим), під час виконання військового обов`язку при захисті суверенітету та територіальної цілісності держави України в російсько-українській війні, місце загибелі (смерті): н.п. Іванівське, Бахмутський район, Донецька область; дата загибелі [INFO] . В обґрунтування вимог представник заявника зазначив, що [PERSON] є дружиною військовослужбовця [PERSON] . Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З 24.02.2022 року на території України був введений воєнний стан, який триває до теперішнього часу. 30.12.2022 року [PERSON] був призваний на військову службу в рамках мобілізації [INFO] . Військову службу він проходив у складі військової частини [NUMBER] на посаді стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону. Під час участі у бойових діях, спрямованих на забезпечення національної безпеки та оборони, а також на відсіч і стримування збройної агресії російської федерації, 29.01.2024 року [PERSON] зник безвісти. [PERSON] отримала сповіщення сім`ї № 002/2 від 02.02.2024 року від [INFO] згідно з яким [PERSON] , [INFO] був оголошений зниклим безвісти 29.01.2024 року під час ведення бойових дій поблизу н.п. Іванівське, Бахмутського району, Донецької області при захисті суверенітету та територіальної цілісності України. У зв`язку із зникненням безвісти чоловіка, вона подала заяву до Національної поліції України про зникнення безвісти [PERSON] . Відомості за цією заявою внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024221150000228 від 04.02.2024 р. за ч.1 ст. 115 КК України. Заявник здійснювала усі заходи щодо встановлення місця знаходження чоловіка, які не дали результатів. Відомості щодо місця перебування [PERSON] відсутні. Актом службового розслідування стало відомо, що під час виконання бойового завдання [NUMBER] стрілецького батальйону по відсічі збройної агресії російської федерації в районі опорного пункту «ЛА-МАНШ» в смузі оборони військової частини [NUMBER] поблизу [ADDRESS] , внаслідок штурмових дій з боку противника зник безвісті наступний особливий склад 2 стрілецького батальйону в число якого входив [PERSON] . Зникнення безвісті військовослужбовця [PERSON] не пов`язане з його перебуванням в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та не відбулось під час вчинення кримінального або адміністративного правопорушення. Під час виконання бойового завдання військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту. Неправомірних дій зі сторони [PERSON] в ході проведення службового розслідування не встановлено. Причинами та умовами зникнення безвісти солдата [PERSON] є ведення бойових дій з підрозділами держави-агресора російської федерації під час захисту Батьківщини поблизу н.п. Іванівське Донецької області. З огляду на те, що з дня зникнення [PERSON] минуло більше ніж шість місяців і будь-які відомості про його місцеперебування відсутні є підстави вважати його загиблим. Визнання [PERSON] загиблим (померлим) заявнику потрібно для оформлення права на спадщину відповідно до ЦК України, отримання передбачених законом соціальних виплат, у тому числі компенсації і допомоги сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця та реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть. В зв`язку з чим заявник звернулась з відповідною заявою до суду. Ухвалою суду від 28.10.2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 25.02.2026 року до участі у справі залучено заінтересовану особу Міністерство оборони України. Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення щодо заяви, просив розглядати справу за їх відсутності та прийняти рішення в межах чинного законодавства, що не суперечить інтересам обороноздатності України в умовах введеного на території України воєнного стану. Представник заінтересованої особи Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення в яких не заперечував проти заяви про оголошення фізичної особи померлою. Представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши пояснення заявника, її представника, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09.10.2021 року, який зареєстрований у Основ`янсько-Слобідському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 561. Після реєстрації шлюбу прізвище заявника змінено на [PERSON] . Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки № 3583 від 05.11.2024 року ТВО начальника штабу-заступника командира військової частини [NUMBER] вбачається, що [PERSON] перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] з 30.12.2022 року по теперішній час. [INFO] 02.02.2024 р. за № 147 на адресу [PERSON] надіслано сповіщення сім`ї № 002/02 в якому зазначено, що її чоловік солдат [PERSON] , [INFO] , стрілець-санітар стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , зник безвісти 29 січня 2024 року під час ведення бойових дій поблизу н.п. Іванівське, Бахмутського району, Донецької області. У зв`язку із зникненням безвісти чоловіка, [PERSON] подала заяву до Національної поліції України про зникнення безвісти [PERSON] військовослужбовця ЗСУ (в/ч [NUMBER] ), ніс службу в [ADDRESS] , останній раз виходив на зв`язок 26.01.2024 року. Відомості за цією заявою внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024221150000228 від 04.02.2024 р. за ч.1 ст. 115 КК України. Згідно з Витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] № 25 від 25.01.2024 року, вважати такими, що вибули у відрядження: нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що залучені до районів виконання бойових (спеціальних) завдань в складі оперативно-тактичного угрупування « [INFO] » для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій, Луганській та Харківській областях з 25 січня 2024 року: солдата [PERSON] , стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону. Підстава: бойове розпорядження командира військової частини [NUMBER] від 02.12.2023 року № 3043; рапорти командирів підрозділів від 25.01.2024 року. Актом службового розслідування, затвердженого 22.02.2024 року, встановлено, що згідно рапорту командира [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] підполковника [PERSON] стало відомо, що під час виконання бойового завдання [NUMBER] стрілецького батальйону по відсічі збройної агресії російської федерації в районі опорного пункту «ЛА-МАНШ» в смузі оборони військової частини [NUMBER] поблизу [ADDRESS] , внаслідок штурмових дій з боку противника зник безвісті наступний особливий склад 2 стрілецького батальйону в число якого входив [PERSON] . Зникнення безвісті військовослужбовця [PERSON] не пов`язане з його перебуванням в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та не відбулось під час вчинення кримінального або адміністративного правопорушення. Під час виконання бойового завдання військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту. Неправомірних дій зі сторони [PERSON] в ході проведення службового розслідування не встановлено. Причинами та умовами зникнення безвісти солдата [PERSON] є ведення бойових дій з підрозділами держави-агресора російської федерації під час захисту Батьківщини поблизу н.п. Іванівське Донецької області. Відповідно до п. 3.11 акту службового розслідування, з витягу з журналу бойових дій [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] згідно журналу обліку р/з № 241/ДСК-2023, стало відомо, що [INFO] під час виконання бойового завдання в районі РОП «ЛА-МАНШ» в смузі оборони військової частини [NUMBER] поблизу [ADDRESS] зник безвісти нижче поіменований особовий склад: стрілець-санітар відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону солдат [PERSON] . Відповідно до п.. 3.12, 3.13, 3.14 акту службового розслідування, з пояснень командира 5 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону [PERSON] , стало відомо, що він має інформацію та свідчення підлеглих йому військовослужбовців про те як [INFO] під час виконання бойового завдання щодо відсічі збройної агресії рф в районі ПВ «КЕМБРИДЖ» та ПВ «ПЛІМУТ» в складі РОП «ЛА-МАНШ» в результаті штурмових дій противника безвісти зник наступний особовий склад [NUMBER] стрілецького батальйону: стрілець-санітар 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти солдат [PERSON] , з пояснень заступника командира 6 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення 2 стрілецького батальйону молодшого лейтенанта [PERSON] відомо, що [INFO] під час чергування на КСП «ЗІРКА» в районі виконання бойового завдання в смузі оборони військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) був свідком того, як під час виконання бойового завдання по відсічі збройної агресії рф в району ПВ «КЕМБРИДЖ» та ПВ «ПЛІМУТ» в складі РОП «ЛА-МАНШ» в результаті штурмових дій противника зник наступний особовий склад [NUMBER] стрілецького батальйону: стрілець-санітар 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону солдат [PERSON] та інші побратими та пояснення заступника командира 5 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення [PERSON] стало відомо, що [INFO] , під час виконання бойового завдання в смузі оброни військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) по відсічі збройної агресії рф в районі ПВ «КЕМБРИДЖ» та ПВ «ПЛІМУТ» в складі РОП «ЛА-МАНШ» в результаті штурмових дій противника зник наступний особовий склад [NUMBER] стрілецького батальйону: стрілець-санітар 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону солдат [PERSON] та інші побратими. Відповідно до п. 3.15 акту службового розслідування встановлено, що зі схеми наданої ТВО командира [NUMBER] стрілецького батальйону майора [PERSON] встановлено місце зникнення безвісти солдата [PERSON] . Наказом командира військової частини [NUMBER] №1323 від 22.02.2024 року службове розслідування вважається завершеним. Зникнення безвісті 29 січня 2024 року військовослужбовців [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] та інших побратимів вважати таким, що сталося під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, при веденні бойових дій зі збройними формуваннями держави-агресора російської федерації поблизу н.п. Іванівське Донецької області. Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20241209-942-1 від 09.12.2024 року вбачається, що [PERSON] [INFO] , зник на території бойових дій (під час бойових дій). Згідно відповіді ДП «Український національний центр розбудови миру» вбачається, що відомості щодо перебування [PERSON] в полоні відсутні. Згідно з наданої виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора підтвердження про перебування у полоні від держави-агресора через Центральне агентство розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста; Інформація про стан здоров`я від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста; Підтвердження про перебування у полоні держави-агресора з інших відритих джерел відсутні. Військова частина [NUMBER] надала повідомлення, що у частини відсутні відомості щодо місцезнаходження військовослужбовця [PERSON] , [INFO] . Згідно з відповіддю КП «Тролейбусне депо № 2», [PERSON] працював на посаді водія тролейбуса та з 30.12.2022 року був призваний на військову службу під час мобілізації, при цьому за ним збережено місце роботи та посаду на період проходження служби. Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомив, що за період з 01.01.2022 по 18.03.2025 року у базі даних відомості про перетин державного кордону [PERSON] відсутні. Відповідно до листа Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1ГУНП у Харківській області, встановлено, що матеріали кримінального провадження № 12024221150000228, які перебували у провадженні слідчого відділу 05.06.2024 року передано за підслідністю до Бахмутського районного відділу поліції ГУНП у Донецькій області. ГУ ДПС у Харківській області надало інформацію про доходи, нараховані податки та військовий збір за період 01.01.2024 по 31.01.2025 р. щодо [PERSON] . Згідно відповіді Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що перевіркою облікових даних архівного фонду Відділу актових записів про смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Перевірку проведено по первинним та по поновленим актовим записам про смерть за період з 01.01.2018 по теперішній час. Надано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00142930021 від 09.10.2021 на [PERSON] [INFO] . Згідно ст.293 ч.2 п.3 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Статтею 47 ЦК України встановлено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно ст.17 ч.1 Закону України ''Про державну реєстрації актів цивільного стану'' державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Суд звертає увагу, що згідно з Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (постанова КМУ №884 від 30.11.2016), цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх. У цьому Порядку під терміном безвісно відсутній військовослужбовець слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби. За військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру». У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori); «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali); «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 також звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Потрібно наголосити на тому, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні. Велика Палата Верховного Суду для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Частину другу статті 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Також у цій постанові ВП ВС наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309). Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 у справі №755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого ч.2 ст.46 ЦК України для оголошення судом фізичної особи померлою. Так, Велика Палата Верховного Суду наголосила, що у ч.2 ст.46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України. З урахуванням конкретних обставин справи, суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 зазначено наступне: Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Велика Палата Верховного Суду висновує, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі Наказ № 309)." Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376, 18.02.2025 завершено активні бойові дії в населеному пункті Іванівське Бахмутської міської територіальної громади, Донецької області. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що передбачено ч.1 ст.89 ЦПК України. Матеріалами справи підтверджено високий ступень вірогідності ймовірної загибелі військовослужбовця [PERSON] , [INFO] у н.п. Іванівське, Бахмутського району Донецької області під час участі у бойових діях та виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. Противник здійснив штурмові дії, в результаті яких солдат [PERSON] та його побратими зникли безвісти 29.01.2024 року. Від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі [PERSON] в населеному пункті Іванівське Бахмутської міської територіальної громади, Донецької області, з 18.02.2025 минуло понад шість місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч.3 ст.46 ЦК України). З урахуванням викладеного, в порядку ч.2 ст.46 ЦК України, наявні підстави для визнання [PERSON] загиблим у зв`язку з воєнними діями в населеному пункті Іванівське, Бахмутського району, Донецької області.

Outcome: approved