Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 12 серпня 2025 року [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього, [PERSON] , на підставі судового наказу Крюківського районного суду м. Кременчука від 15 лютого 2023 року, на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття, з 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно на 1/6 частину. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2015 року по 2023 рік. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю, відповідачем [PERSON] . За заявою [PERSON] судовим наказом Крюківського районного суду м. Кременчука від 15 лютого 2023 року по справі №537/186/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від доходу щомісячно, починаючи з 13 січня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. Проте з моменту ухвалення рішення суду змінився матеріальний та сімейний стан [PERSON] . 25 травня 2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №706. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . У цьому шлюбі у [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилися дві доньки [PERSON] та [PERSON] . Дружина [PERSON] [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, має особливі потреби у медичному догляді та обмеження в трудовій діяльності, що тягне додаткове фінансове навантаження. Крім того, [PERSON] у зв`язку з проходженням військової служби, проживає із сім`єю не за місцем реєстрації, тому змушений орендувати житло, щомісячна сума орендної плати становить 9000,00 грн., додатково сплачує комунальні послуги. Середній розмір заробітної плати [PERSON] становить 29559,27 грн., інших доходів не має. У зв`язку з цим [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Рух справи. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 листопада 2025 року справу передано до Крюківського районного суду м. Кременчука за підсудністю. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 30 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 26 лютого 2026 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Короткий зміст відзиву на позов. 03 листопада 2025 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якій просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити. В обґрунтування відзиву зазначила, що Крюківським районним судом м. Кременчука по справі №537/186/23 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні, 10 квітня 2023 року за ним відкрито виконавче провадження №71523133. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач як на підставу посилався на народження у нього двох доньок від другого шлюбу, наявність на утриманні дружини, яка має ІІІ групу інвалідності з дитинства та обмежена в трудовій діяльності. Однак не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, народження у позивача іншої дитини, про що зазначає у своїй постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19. Батьки не мають компенсувати зменшення виплат на дитину за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. [PERSON] просила врахувати, що виховання дитини одним із батьків, коли інший з батьків проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, у зв`язку з чим з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. [PERSON] на підтвердження тієї обставини, що дружина має особливі потреби в медичному догляді та обмежена в трудовій діяльності, не надав жодного документа. Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту ухвалення судового рішення суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі, визначеному судом. Позиції учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надав заяву про розгляд справи у його відсутність у зв`язку з виконанням спеціальних завдань у складі Збройних Сил України та неможливістю бути присутнім у судовому засіданні. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Проте [PERSON] не повідомила причини неявки, не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. 15 лютого 2023 року Крюківським районним судом м. Кременчука по справі №537/186/23 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у Крюківському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виконавче провадження відкрито 10 квітня 2023 року за №71523133. 25 травня 2024 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м . Київ), про що складено відповідний актовий запис №706. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 травня 2024 року). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилися доньки [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 липня 2025 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1297) та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 липня 2025 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1296). Позивач [PERSON] проходить військову службу у Військовій частині [NUMBER] на посаді начальника фінансово-економічної служби, загальна сума заробітної плати за період з січня 2024 року по липень 2025 року (тобто за 19 місяців) становить 561616,06 грн., інші нарахування у лютому 2024 року 96551,72 грн., сплачені аліменти з січня 2024 року по липень 2025 року 161245,79 грн. (довідка №1402 від 07.08.2025 року). Відповідно до довідки Військової частини [NUMBER] від 28.07.2025 року №224 на утриманні молодшого лейтенанта [PERSON] дійсно перебуває сім`я в складі: дружини [PERSON] , 1995 р.н., доньки [PERSON] , 2025 р.н., доньки [PERSON] , 2025 р.н., доньки [PERSON] , 2015 р.н. (проживає окремо). Дружина позивача [PERSON] [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим Смілянським МУПСЗН. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з частинами восьмою, дев`ятою ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За правилами ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан. Він одружився, у нього народилася дві доньки, які перебувають на його утриманні. Також на його утриманні перебуває дружина, яка є особою з інвалідністю ІІІ групи, не працює. Позивач, перебуваючи на військовій службі, проживає не за місцем реєстрації та орендує житло, сума орендної плати становить 9000,00 грн. щомісячно, додатково сплачує комунальні послуги. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з урахуванням визначених ст.ст.182, 183, 192 СК України обставин, суд вважає за необхідне врахувати, що після ухвалення судом наказу про стягнення аліментів змінився сімейний та майновий стан платника аліментів [PERSON] . Позивач був мобілізований, проходить військову службу у складі Збройних сил України, отримав заробітну плату за службу за 19 місяців з січня 2024 року по липень 2025 року 561626,06 грн. (тобто в середньому на місяць 29 558,74 грн. з податками), а також в лютому 2024 року отримав одноразову виплату 96551,72 грн. [PERSON] одружився з особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, у них народилися дві доньки, дружина не працює, здійснює догляд за малолітніми дітьми 2025 року народження. Отже на утриманні [PERSON] , окрім доньки [PERSON] , 2015 р.н., ще стали перебувати 3 особи: доньки [PERSON] та [PERSON] , 2025 р.н., та їх мати/дружина особа з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, яка доглядає дітей до досягнення 3 років. Доводи відповідача про те, що після стягнення аліментів на спільну дитину зміни у сімейному стані позивача, а саме одруження з жінкою інвалідом ІІІ групи, народження ще двох доньок у липні 2025 року, перебування на утриманні матері цих дітей до досягнення ними трирічного віку, - не впливає на його матеріальне становище, суперечать фактичним обставинам справи. Оскільки після винесення судового наказу у позивача [PERSON] виникла необхідність утримання ще двох дітей з їх матір`ю (інвалідом ІІІ групи) до досягнення дітьми трирічного віку, мобілізація позивача до ЗСУ у період воєнного стану, коли він отримує заробітну плату у визначеному розміру, очевидно додатково не працює, щоб підтримувати свій матеріальний стан на тому ж рівні, який був до винесення судового наказу, безумовно свідчить про зміну сімейного та погіршення матеріального стану платника аліментів. Доводи відповідача у відзиві на позов про заперечення щодо зменшення розміру аліментів на доньку [PERSON] , оскільки вона має виховувати ще другу дитину від іншого чоловіка, суд оцінює критично, оскільки на позивача [PERSON] не може покладатися обов`язок утримувати дітей відповідача [PERSON] від інших чоловіків. Враховуючи вищевикладене, суд вважає наведені позивачем обставини такими, що мають істотне значення та вбачає підстави для зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача за судовим наказом Крюківського районного суду м. Кременчука від 15 лютого 2023 року. Разом із тим, вирішуючи питання щодо часу, з якого будуть стягуватись аліменти у новому розмірі, суд враховує роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» про те, що суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, визначених судовим рішення, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Щодо судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» , від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях не звільняються позивачі у справах про зменшення розміру аліментів. Тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved