Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до Монастириського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9286670 від 02.08.2023 року у розмірі 19 145,58 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 02.08.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») і [PERSON] в електронній формі уклали договір про споживчий кредит № 9286670, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 5000,00 грн на строк 120 днів із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 1,25 % (протягом пільгового періоду) та у розмірі 3,00% (протягом поточного періоду) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредиту, а також комісії за надання кредиту у розмірі 500,00 грн. 26.04.2024 року ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ, на підставі якого позивач набув право вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Внаслідок порушення [PERSON] умов кредитного договору № 9286670, неповернення суми кредиту, нарахованих процентів та комісії у встановлені договором строки заборгованість відповідача за договором становить 19 145,58 грн. З огляду на наведені обставини позивач просить стягнути з [PERSON] зазначений розмір заборгованості, а також судові витрати, що складаються з 2662,40 грн сплаченого судового збору та 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.04.2026 року постановлено провести заочний розгляд у цій справі та ухвалити заочне рішення. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» адвокат Усенко М. І. у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення позивач і його представник не заперечують. Відповідач [PERSON] , повторно не з`явилась у судове засідання, не повідомивши про причини своєї відсутності, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подала. Суд установив такі обставини. 02.08.2023 року за допомогою вебсайту miloan.ua [PERSON] заповнила анкету-заяву на кредит № 9286670, у якій зазначила свої персональні дані, а також обрала бажані параметри кредитування у ТОВ «Мілоан». 02.08.2023 року ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, уклали договір про споживчий кредит № 9286670 (п. 6.1 договору). Як видно зі змісту довідки ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію від 10.09.2025 року, акцепт договору № 9286670 від 02.08.2023 року [PERSON] підписала одноразовим ідентифікатором V27897, який був відправлений на номер мобільного телефону позичальника. Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно з п. 1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Як видно зі змісту п. п. 1.2, 1.3 договору, його сторони погодили, що сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. Кредит надається на загальний строк 120 днів з 02.08.2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період становить 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 01.09.2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 30.11.2023 року (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник повинен повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 01.09.2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 30.11.2023 року, що передбачено п. 1.4 договору. Згідно з умовами п. п. 1.5.1 - 1.6 договору комісія за надання кредиту становить 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду складають 1875,00 грн та нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 13 500,00 грн та нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки фіксована. Сторони цього договору, окрім того, погодили, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] *78 (п. 2.1 договору). У п. 2.3 договору його сторони домовились про можливість пролонгації строку кредитування. Відповідно до п. 2.3.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких самих умовах, у випадку, якщо кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені цим п. 2.3 договору та розділом 6 Правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування, максимальної ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту, наведені у таблиці, згідно з якою у разі продовження строку кредитування на 3 дні розмір комісії становитиме 3,00 %, на 7 днів 6,00 %, на 15 днів 10,00 %. Якщо позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію) на умовах, визначених цим пунктом, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 договору ( 1,25 % в день). У абз. 3 п. 2.3.2 договору визначено, що у випадку, якщо позичальник протягом поточного періоду вчинить необхідні дії для поновлення пільгового періоду, такі дії зупиняють перебіг поточного періоду до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду, після чого поточний період продовжується на кількість днів, що залишалась до його спливу на момент пролонгації. До кредитного договору № 9286670 від 02.08.2023 року долучено копію графіку платежів за договором про споживчий кредит (додаток № 1), копію паспорта споживчого кредиту (додаток № 2), копію заяви на отримання кредиту (додаток № 3), а також додаткові контактні дані позичальника для взаємодії за кредитним договором (додаток № 4). На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» умов кредитного договору та надання [PERSON] кредиту у розмірі 5000,00 грн до позовної заяви долучено копію платіжного доручення № 106699218 від 02.08.2023 року, зі змісту якого видно, що 02.08.2023 року ТОВ «Мілоан» здійснило переказ коштів у розмірі 5000,00 грн на рахунок [PERSON] № [NUMBER] . Зі змісту відповіді АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260306/21521-БТ від 10.03.2026 року на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 02.08.2023 року здійснено зарахування коштів на суму 5000,00 грн. Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення, складеною ТОВ «Мілоан», станом на 13.02.2024 року у [PERSON] була заборгованість за кредитним договором № 9286670, розмір якої становив 19 145,58 грн, з яких 3748,00 грн заборгованість за наданим кредитом, 500,00 грн заборгованість за комісією, 14 897,58 грн заборгованість за відсотками. Як видно зі змісту вказаної відомості, [PERSON] неодноразово продовжувала (поновлювала) пільговий період, сплачуючи комісію за управління та обслуговування та певну частку заборгованості по кредиту та, таким чином, збільшувала строк кредитування. 26.04.2024 року ТОВ «Мілоан» (кредитор) і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ, відповідно до п. 1.1 якого на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (п. 1.2 договору). Згідно з п. 6.2.3 цього договору права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1 цього договору (2 221 461,83 грн), після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі Реєстру боржників (додаток № 2), відповідно до п.8.3.2 договору. Як видно зі змісту платіжної інструкції № 1401 від 26.04.2024 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» 2 221 461,83 грн за договором відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26.04.2024 року. На підтвердження відступлення на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги за кредитним договором № 9286670 від 02.08.2023 року до позовної заяви долучено копію витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26.04.2024 року та копію акта приймання-передачі реєстру боржників від 26.04.2024 року. Зі змісту вищевказаного витягу з реєстру боржників видно, що ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 9286670 від 02.08.2023 року на загальну суму 19 145,58 грн, з яких 3748,00 грн залишок за тілом кредиту, 14 897,58 грн залишок за відсотками, 500,00 грн залишок за комісією. Згідно з випискою з особового рахунка [PERSON] за кредитним договором № 9286670 від 02.08.2023 року, складеною ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», станом на 12.02.2026 року заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становила 19 145,58 грн, з яких 3748,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 14 897,58 грн прострочена заборгованість за відсотками, 500,00 грн прострочена заборгованість за комісією, 0,00 грн строкова заборгованість за сумою кредиту, 0,00 грн строкова заборгованість за комісіями, 0,00 грн строкова заборгованість за відсотками. На підтвердження надіслання [PERSON] досудової вимоги про погашення кредитної заборгованості до позовної заяви долучено копію відповідного листа-претензії № 23578311/458 від 04.02.2026 року. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід задовольнити з огляду на таке. Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Установлено, що 02.08.2023 року ТОВ «Мілоан» і [PERSON] в електронній формі уклали договір про споживчий кредит № 9286670, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача на підставі договору відступлення прав вимоги № 105-МЛ від 26.04.2024 року. За умовами вищевказаного кредитного договору [PERSON] надано кредит у розмірі 5000,00 грн на строк 120 днів із встановленням комісії за надання кредиту у розмірі 500,00 грн, а також плати за користування кредитними коштами у розмірі 1,25 % у день протягом пільгового періоду (30 днів) та 3,00 % у день протягом поточного періоду (90 днів). Сторони цього договору, окрім того, обумовили можливість продовження (поновлення) пільгового періоду та збільшення строку кредитування на таких самих умовах із процентною ставкою 1,25 % у день. Отримавши кредит, [PERSON] частково погашала заборгованість за кредитом, проте належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. Оскільки доказів належного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором суду не надано, а розмір заборгованості [PERSON] підтверджується долученим до позову розрахунком, який відповідач не спростувала, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит № 9286670 від 02.08.2023 року у розмірі 19 145,58 грн, з яких 3748,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 14 897,58 грн заборгованість за відсотками, 500,00 грн заборгованість за комісією. Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке. Установлено, що 01.07.2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (далі клієнт) і Адвокатське об`єднання «Апологет» (далі виконавець) уклали договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107, відповідно до п. 1.1 якого клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності, та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів клієнта. У п. 2.3 цього договору його сторони погодили, що вартість наданих послуг правничої допомоги за 1 (одну) кредитну справу складає 8000,00 грн без ПДВ. Як видно зі змісту акта № Д/16103 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 12.02.2026 року, виконавець надав клієнту, а клієнт прийняв послуги згідно з договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 9286670 від 02.08.2023 року. Вартість наданих послуг відповідно до договору складає 8000,00 грн. Згідно з детальним описом наданих послуг до акта № Д/16103 від 12.02.2026 року Адвокатське об`єднання «Апологет» надало позивачу такі послуги: 1) усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором (30 хв); 2) ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год); 3) погодження правової позиції клієнта у справі (30 хв); 4) складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта (3 год 30 хв); 5) подання заяви до суду від імені клієнта (1 шт.). Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з вимогами п. п. 2, 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, серед іншого, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. У постанові від 26.06.2024 року у справі № 686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved