Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» (далі - ТОВ «Свеа фінанс») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів») та відповідачем укладений договір позики №4488586, на підставі якого відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути разом із процентами за користування ним. 27.12.2023 між ТОВ «Росвен інвест Україна» (нині - ТОВ «Свеа фінанс») та ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір факторингу №01.02-92/23, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Росвен інвест Україна» (нині - ТОВ «Свеа фінанс») за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за договором позики №4488586 від 15.06.2023 до відповідача в сумі 40000 грн., з яких 10000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 30000 грн. - заборгованість по відсотках. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. 28.08.2025 постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. За останнім відомими зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 15.06.2023 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №4488586, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. строком на 30 днів зі строком повернення до 15.07.2023 з процентною ставкою 2,5% на день та зобов`язався повернути кошти кредиту та сплатити проценти за користуванням ним. Відповідно до п. 6 договору позики №4488586 від 15.06.2023 позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням Позичальника в електронній формі через особистий кабінет Позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання Позичальником продовження Строку Позики відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника. При продовженні строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожен день продовження буде розраховуватись за ставкою 2.50% (ставка незмінна протягом всього Строку Позики), якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між Сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами та відображаються Позичальнику в особистому кабінеті. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 20.02.2025 ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 15.06.2023 перерахувало грошові кошти у розмірі 10000 грн. на маску картки [NUMBER]. 27.12.2023 між ТОВ «Росвен інвест Україна» (нині - ТОВ «Свеа фінанс») та ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір факторингу №01.02-92/23, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Росвен інвест Україна» (нині - ТОВ «Свеа фінанс») за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №01.02-92/23 від 27.12.2023 ТОВ «Свеа фінанс» набуло право вимоги до відповідача за договором позики №4488586 від 15.06.2023: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 30000 грн. - заборгованість по відсотках. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №4488586 від 15.06.2023 заборгованість відповідача становить 40000 грн., з яких 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 30000 грн. - заборгованість по відсотках. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Такий правовий висновок щодо застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладено Верховним Судом України у постановах від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Судом встановлено, що 15.06.2023 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №4488586, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. строком на 30 днів зі строком повернення до 15.07.2023 з процентною ставкою 2,5% на день та зобов`язався повернути кошти кредиту та сплатити проценти за користуванням ним. Суд звертає увагу, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Також встановлено, що ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за укладеним договором виконало, на відміну від позичальника, який своєчасно до встановленого графіку не повертав платежі в строк та розмірі, визначених умовами кредитного договору, тобто не виконував свої зобов`язання належним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 40000 грн., з яких 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 30000 грн. - заборгованість по відсоткам. Позовні вимоги в цій частині обґрунтовані тим, що розмір заборгованості за договором позики №4488586 від 15.06.2023 становить суму, що зазначена у розрахунку заборгованості та витязі з реєстру боржників до договору факторингу. Будь-яких доказів про повне або часткове спростування позовних вимог відповідачем не надано. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10000 грн. Разом з тим, суд зазначає, що доказів звернення відповідача до ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» щодо пролонгації граничного строку повернення позики до суду не надано, а тому строк кредитування за договором позики №4488586 від 15.06.2023 не змінювався і становить 30 днів. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. ТОВ «Свеа фінанс», до якого перейшло право вимоги за кредитним договором №4488586 від 15.06.2023, відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 15.07.2023, що за розрахунком суду та з урахуванням умов договору позики №4488586 від 15.06.2023 становить 7500 грн. (10000 грн. * 30 днів * 2,5% = 7500 грн.) Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за договором позики №4488586 від 15.06.2023 за понадстрокове користування позикою на суму 30000 грн. поза межами строку кредитування є безпідставними. За таких обставин, суд з вважає, що позивач, до якого перейшло право вимоги за договором позики, обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача заборгованості за договором позики №4488586 від 15.06.2023 розмір якої становить 17500 грн., з якої 7500 грн. - проценти за користування кредитом та 10000 грн. - тіло кредиту, З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (43,75%) в сумі 1059,80 грн.

Outcome: partial