Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

06 березня 2026 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заяваВенделя Олега Михайловича, який діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2026 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. [PERSON] , звернувшись з цим позовом до суду, посилався на те, що 26.03.2016 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Відділом ДРАЦС по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеської області, актовий запис № 21, який Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 05.12.2017 року (Справа №494/1063/17) було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . На початку грудня 2025 року позивачем було отримано судовий наказ Березівського районного суду Одеської області від 02.09.2025 року (Справа № 494/1965/25), яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 29.08.2025 року. На підставі вказаного судового наказу Постановою від 08.09.2025 року (яку отримано позивачем також на початку грудня 2025 року) Березівським відділом ДВС у Березівському районі Одеської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 79033334. Крім того, Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 09.12.2025 року (справа № 494/2300/25) з позивача стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 16.10.2025 року і довічно. Позивач на даний час проходить військову службу та є учасником бойових дій, що підтверджується Військовим квитком Серії [NUMBER] від 18.08.2022 р. та Посвідченням Серії [NUMBER] від 09.04.2024 року. Під час проходження військової служби позивачем було отримано поранення, у зв`язку з чим він потребує постійного медикаментозного лікування, та у зв`язку з чим його було переведено до небойової військової частини. На даний час [PERSON] проживає в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка є внутрішньо переміщеною особою, не працює і не має будь-якого доходу. Відповідно до Довідки № 1449/371/9/57 від 23.02.2026 року в/ч [NUMBER] позивач має середньомісячний дохід за останні два місяці в розмірі 50.000,00 грн. (п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.). Враховуючи сплату Позивачем аліментів на утримання неповнолітньої доньки та непрацездатної матері, що складає в середньому 9/20 частки, тобто 22.500,00 грн. з розрахунку: 50.000,00 грн. х 1/4 х 1/5), сукупний дохід на сім`ю Позивача з 2-х осіб цивільна дружина не має доходу) складає щонайбільше 27.500,00 грн., по 13.750,00 на кожну особу. При цьому, відповідач, яка працює в Новоселівському закладі дошкільної освіти (ясла-садок) Відділу ОКМС Раухівської с/р Березівського району Одеської області, має середній щомісячний дохід в розмірі 24.000,00 - 25.000,00 грн., а отже її сукупний дохід на 2-х осіб буде складати щонайменше 37.500.00 (25.000,00 грн. - заробітна плата, 12.500,00 - щомісячні аліменти), по 18.750.00 грн. на кожну особу. Враховуючи те, що сімейний стан позивача змінився, наявність у нього дружини, яка перебуває на його утриманні дружини, необхідність побудови нової сім`ї, витрати, пов`язані з лікуванням позивача, [PERSON] вважає за можливе просити суд зменшити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 всіх видів заробітку (доходу) Позивача на 1/8 всіх видів його заробітку (доходу), що буде складати в середньому 6.250,00 грн. щомісячно і не суперечить положенням ст. 182 СК України та буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку доньки - [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного, [PERSON] просить зменшити розмір аліментів, стягнутих з Позивача - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Відповідача - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , за судовим наказом Березівського районного суду Одеської області від 02.09.2025 року у справі № 494/1965/25), що був визначений в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, на 1/8 всіх видів заробітку доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 25.03.2026 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 15.04.2026 року о 11:20 год. 06.04.2026 року від представника відповідачки [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким вони просили відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] у повному обсязі та залишити розмір аліментів, які стягуються на утримання доньки на рівні частки від всіх видів заробітку (доходу) батька. Свої заперечення на позовну заяву відповідачка мотивує тим, що позивач не підтвердив документально необхідність медикаментозного лікування, не підтвердив ступеня втрати працездатності, тощо. Натомість, Відповідачка також має проблеми зі здоров`ям і є особою з інвалідністю з дитинства та сама потребує постійного лікування, аналізів та медичного огляду. З приводу твердження позивача, що утримання неповнолітньої доньки та непрацездатної матері складає в середньому 9/20 частки, тобто 22 500,00 грн ( з розрахунку: 50.000,00 грн. х1/4х1/5), сукупний дохід на сім`ю позивача з 2-х осіб (цивільна дружина не має доходу) складає щонайбільше 27.500, 00 грн, п 13.750,00 на кожну особу, [PERSON] зазначила, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, то звісно відповідач також працює, щоб утримувати себе, свою доньку та свою матір. Крім цього, мати відповідача - [PERSON] є пенсіонером за віком та також має проблеми зі здоров`ям, що підтверджується медичною довідкою.Відповідачка також допомагає своїй матері, так як остання має гіпертонічну хворобу ІІ ст. ст. 3 ризик 3. Дохід [PERSON] , який вона не приховує і сплачує всі податки, на сьогоднішній день, враховуючи її склад сім`ї, то її дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, допомогу матері, утримання доньки, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів. Також донька сторін займається з репетитором англійської мови, що в місяць коштує 2400 грн. З приводу того, що на утриманні позивача перебуває його мати, відповідачка зазначила, щомати позивача так і не звернулася до виконавчої служби з рішенням Березівського районного суду Одеської області від 09.12.2025 року по справі №494/2300/25, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту «Автоматизована система виконавчого провадження», де чітко прослідковується, що у позивача як у боржника відкрито лише одне виконавче провадження № 79033334 у Березівському ВДВС у Березівському районі Одеської області ОМУ МЮУ, стягувачем в даному виконавчому провадженні є [PERSON] , тобто доказів сплати своїй матері аліментів позивач не надав. Наскільки відомо, мати позивача періодично їздить на заробітки до Польщі. У Відповідача є всі підстави вважати, що мати позивача спеціально звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання для того, щоб у позивача була підстава зменшити розмір аліментів на утримання дитини, тим паче Рішення по справі №494/2300/25 від 09.12.2025 року набрало законної сили 12 січня 2026 року, а Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів на утримання дитини 06.03.2026 року. Також, відповідачка звертає увагу на той факт, що необхідність побудови нової сім`ї не є підставою для зменшення розміру аліментів, адже даний аспект не стосується доньки сторін жодним чином. За даних обставин, [PERSON] не вбачає жодних підстав ддя зменшення розміру аліментів, оскільки майновий стан позивача дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 1/4 від його офіційного щомісячного заробітку та не призведе до значного погіршення матеріального становища; позивач не належить до жодної категорії осіб, щодо зменшення чи звільнення від сплати аліментів. 07.04.2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Так, у своєму відзиві представник відповідача заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що позивач «не підтвердив документально необхідність медикаментозного лікування, не підтвердив ступеня втрати працездатності, тощо», а також вказує, що Відповідач «також має проблеми зі здоров`ям і є особою з інвалідністю з дитинства». Представник позивача зазначив, що позивачем до позовної заяви було додано копії Замовлення № 1000096784920 від 09.02.2026 р. та Фіскального чеку ТОВ «Смартлаб» від 09.02.2026 р., а також Виписку із медичної карти амбулаторного хворого від 10.02.2026 р., згідно якої Позивач не просто мав звернення до лікарів, а перебуває на обліку у сімейного лікаря, невролога та дерматолога. При цьому, захворювання позивача не були предметом розгляду суду і не були враховані при ухваленні судового наказу Березівського районного суду Одеської області від 02.09.2025 р. у справі № 494/1965/25 про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, тоді як інвалідність відповідачці встановлена з дитинства і мала місце, як на час укладення шлюбу, як на час народження доньки, так і на час ухвалення вищезазначеного судового рішення про стягнення аліментів. Також, у своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на необхідність утримання відповідачем своєї матері - [PERSON] , але при цьому не надано жодного доказу щодо доходів [PERSON] та необхідності в її утриманні. Щодо долученої стороною відповідача квитанції про сплату за послуги репетитора, то хотілося б звернути увагу, що вказана послуга з`явилася вже після звернення позивача з даним позовом, і крім того, вказана обставина не відноситьсядо предмету даного спору, так як не впливає на розмір аліментів. Крім того, представником відповідача звертається увага на те, шо «мати на користь якої Позивач, нібито, сплачує аліменти, зареєстрована та проживає з ним за однією адресою, так і не звернулася до виконавчої служби». З приводу того, що мати позивача не зверталася з виконавчим листом до виконавчої служби, представник позивача зазначив, що вона дійсно не зверталася до виконавчої служби з заявою про примусове виконання судового рішення, так як позивач добровільно сплачує їй вказані аліменти, що підтверджується розписками від 21.01.2026 р. та від 11.02.2026 р., а також може бути підтверджено нею особисто. На даний час особисто прибути до суду вона не може, так як перебуває в м. Городок Львівської області у дядька - [PERSON] . Не можливо погодитися з посиланням представника відповідача на ст. 21 СК України, адже, відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України «сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки» та «сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства». Отже, у позивача на даний час наявна сім`я у складі його та його цивільної дружини [PERSON] , яку він утримує та за яку він і турбується. Таким чином, все вищезазначене свідчить про безпідставність обґрунтувань та доводів, викладених представником відповідача у своєму Відзиві та про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити на підставі викладених обставин у позові. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, на підставах викладених у відзиві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 26.03.2016 року по 05.12.2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 05.12.2017 року шлюб між сторонами був розірваний. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №280. Дитина зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру Раухівської селищної територіальної громади №2026/005327909 від 03.04.2029 року та копією акту обстеження умов проживання. 02 вересня 2025 року Березівським районним судом Одеської області було винесено судовий наказ, згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу, а саме з 29.08.2025 року і до досягнення нею повноліття, а саме до [INFO] . 08.09.2025 року на підставі судового наказу №494/1965/25, виданого 02.09.2025 року Березівським районним судом Одеської області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №79033334. 09 грудня 2025 року Рішенням Березівського районного суду Одеської області з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) [PERSON] , починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 16.10.2025 року і довічно. Згідно копії роздруківки з офіційного сайту «Автоматизована система виконавчого провадження» від 02.04.2026 року у позивача як у боржника відкрито лише одне виконавче провадження № 79033334 у Березівському ВДВС у Березівському районі Одеської області ОМУ МЮУ, стягувачем у якому є [PERSON] . Згідно копії військового квитка серії [NUMBER] від 18.08.2022 року, виданого [INFO] та копії посвідчення серії [NUMBER] від 09.04.2024 року, виданого Відділом персоналу штабу військової частини [NUMBER] , [PERSON] є військовослужбовцем, учасником бойових дій та на даний час проходить військову службу. Відповідно до копії довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення військовослужбовця [PERSON] за період з листопада 2025 року по січень 2026 року було виплачено 140 114 грн. 20 коп. Згідно копії довідки, виданої Новоселівським закладом дошкільної освіти Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області від 13.08.2025 року за вих. №8, [PERSON] працює практичним психологом та вихователем Новоселівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) з 03 жовтня 2022 року (наказ про прийняття від 02.09.2022 року №32) на умовах повного робочого часу. Згідно копії довідки, виданої Відділом освіти, молоді, спорту, культури і туризму Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.08.2024 року по 31.07.2025 року становить 183 285 грн. 16 коп. [PERSON] являється інвалідом третьої групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданого 19.07.2017 року Пенсійним фондом України Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184). Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20). Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 зазначив, що зменшення розміру аліментів на утримання дитини у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні інших осіб, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Обов`язок щодо доведення погіршення майнового стану з метою зменшення розміру аліментів покладається на позивача. Ненадання позивачем зазначених доказів є підставою для відмови у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища матері (батька) може бути підставою для вимоги про зменшення розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. З урахуванням викладеного, позивач має не лише зазначити про зміну матеріального становища в бік погіршення, а й надати докази про зміну свого матеріального становища. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини, відтак не може бути безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Як вбачається із матеріалів справи, позивач як на підставу для зменшення розміру аліментів, присуджених судом до стягнення з нього на утримання дочки, посилається на те, що на його утриманні перебувають його непрацездатна матір та цивільна дружина, яка є внутрішньо переміщеною особою, яка не працює і не має будь-якого доходу. Оцінюючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що обставини позову не узгоджуються з вимогами ст. 192 СК України. Зменшення розміру аліментів є правом суду, а не його обов`язком, виходячи з диспозиції ст. 192 СК України, тобто навіть за умови доведеності факту зміни матеріального стану платника аліментів, суд, який розглядає справу, може не задовольняти вимоги останнього про зменшення розміру аліментів, зважаючи на інші обставини справи, зокрема, у разі, якщо зменшення розміру аліментів не відповідатиме інтересам малолітніх дітей, які мають право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Доводи позивача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду щодо відсутності підстав для зменшення розміру аліментів. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, а саме його погіршення, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Крім того, стороною позивача в ході розгляду даного спору не надано суду переконливих доказів, які б вказували на вагомі підстави щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Також, позивач вказував, що причиною звернення до суду з даним позовом стало те, що погіршилось його здоров`я, що тягне необхідність додаткових витрат на лікування. Суд враховує, що дійсно позивач під час проходження служби отримав поранення, що підтверджується копією довідки, виданої Військовою частиною [NUMBER] від 22.07.2023 року за №724, згідно якої [PERSON] 25 березня 2023 року одержав поранення: вогнепальне осколкове поранення лівої стопи. Однак, доводи позивача про погіршення стану його здоров`я, необхідністю його лікування та понесення витрат на придбання ліків, проходження реабілітації не підтверджено будь-якими доказами. Як вбачається з копії квитанції ТОВ «Смартлаб» №078576 від 09.02.2026 року, 09.02.2026 року [PERSON] здав аналізи за трьома позиціями: 1) креатинін крові; комплекс №139 «Первинний терапевтичний» та взяття біологічного матеріалу (венозна кров) на загальну суму 1 919 грн. Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті «СМАРТЛАБ», «Комплекс 139 «первинний терапевтичний» дозволяє оцінити загальний стан організму, дізнатися, як функціонують, печінка, щитоподібна залоза, система кроветворення, визначити стан вуглеводного, ліпідного обміну, тощо», тобто дані дослідження не мають відношення до травми отриманої під час виконання бойового завдання та не можуть слугувати доказом понесених ним витрат на лікування. Крім того, суд звертає увагу на те, що на момент видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини позивач вже отримав бойове поранення та потребував лікування, однак це ні яким чином не заважало йому сплачувати аліментні зобов`язання до теперішнього часу. Доказів відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання матері позивач не надав, в розписках від матері про отримання аліментів від сина не міститься сум сплачених аліментів. Спільне проживання та ведення спільного побуту між позивачем та його фактичною дружиною не підтверджено, окрім того, остання є працездатного віку, а відтак може знайти роботу. Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів. Зважуючи на встановлене, дослідивши усі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку про те, що у спірних правовідносинах право [PERSON] не є порушене, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню за вищенаведених доводів. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою в позові, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed