Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.04.2025р. між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №519968-КС-003 про надання кредиту в сумі 10 000грн. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач порушив умови кредитного договору, оскільки лише частково сплатив кошти на загальну суму 500грн., в зв`язку з чим його заборгованість становить 33 400грн., яка складається з прострочених платежів по тілу кредиту 10 000грн., суми прострочених платежів по процентах 16 400грн., суми заборгованості по штрафам 0 грн., суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України 5000грн., суми прострочених платежів за комісією 2 000грн. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити вказану суму заборгованості, а тому просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] , який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 30.03.2026 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до вимог ст .ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В свою чергу, положеннями ст.ст. 525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України. Крім цього, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи 07.04.2025р. між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №519968-КС-003 про надання кредиту в сумі 10 000грн. Укладаючи Кредитний договір відповідач вчинив дії визначені ст.11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-8579 та отримав кредит в сумі 10 000 грн. на банківську картку. Тобто, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс -повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ ««Бізнес Позика» та відповідачем не був би укладений. Згідно п.1 Договору про надання кредиту, позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Відповідно до інформації АТ «Універсал Банк» від 30.03.2026р. вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] та відкритий банківський рахунок [NUMBER] , а також надано виписку по рахунку за період з 07.04.2025 по 22.09.2025р. Згідно ст. ст. 598-599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідач умови кредитного договору виконав частково на суму 500грн., внаслідок чого його заборгованість становить 33 400грн., яка складається з прострочених платежів по тілу кредиту 10 000грн., суми прострочених платежів по процентах 16 400грн., суми заборгованості по штрафам 0 грн., суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України 5000грн., суми прострочених платежів за комісією 2 000грн. А тому, наведені обставини дають суду підстави для задоволення позову в повному обсязі щодо стягнення з відповідача 33400грн. заборгованості за кредитним договором №519968-КС-003 від 07.04.2025р. Згідно ч.1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідачки слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 1046-1049, 1050-1054 ЦК України та

Outcome: approved