Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальностю «Страхова компанія «ГАРДІАН» на її користь 21105,10 грн. з урахуванням ПДВ недоплаченої суми страхового відшкодування, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 1331,20 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.10.2025 р., між нею та страховою компанією ТДВ «СК «ГАРДІАН» було укладено поліс № 232848323 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховані її майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням її транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] . 18.10.2025 р., о 17:40 за адресою: м. Суми, вул. Українських Перемог, буд. 20, сталось ДТП за участю її транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , та іншим транспортним засобом Chery Tiggo 5, реєстраційний номер [NUMBER] . Винуватцем даного ДТП був водій транспортного засобу Chery Tiggo 5, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується Європротоколом. Внаслідок вищевказаного ДТП транспортний засіб Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить їй згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] отримав механічні пошкодження. 20.10.2025 р., вона звернулася до відповідача з повідомленням про настання події з ознаками страхового випадку. На вимогу відповідача нею було здійснено всі необхідні дії для здійснення виплати страхового відшкодування, а також представнику відповідача було надано на огляд транспортний засіб Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] . Після здійснення всіх необхідних дій, які передбачені полісом № 232848323 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.10.2025 р., ч. 4 ст. 31 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» та огляду її транспортного засобу представником відповідача, нею було здійснено ремонт її транспортного засобу, що не суперечить умовам полісу № 232848323. Відповідно до ремонтної калькуляції № G-48524 від 12.12.2025 р., наданої їй відповідачем вартість ремонту без урахування ПДВ склала 26141,92 грн. та з урахуванням ПДВ 21784,93 грн. Однак, вказана сума не узгоджується з фактичним розміром заподіяної дорожньо-транспортною пригодою шкоди та є лише частковою виплатою страхового відшкодування. Відповідно до квитанції ФОП [PERSON] сума витрат на деталі складає 21490 грн., та квитанції ФОП [PERSON] сума витрат на ремонт складає 21400 грн. Зазначає, що вона неодноразово зверталася до відповідача з заявами про те, що з вказаним розміром страхового відшкодування не погоджується та вважає необґрунтовано заниженим. Не звертаючи уваги на всі її заяви про непогодження суми страхової виплати, ТДВ «СК «ГАРДІАН» 15.12.2025 р., перерахували їй суму відшкодування, а саме 21784,9 грн., (без ПДВ) без її згоди. Однак з вказаним розміром страхового відшкодування вона не погоджується та вважає необґрунтовано заниженим. 18.03.2026 року до канцелярії суду від представниці відповідача за довіреністю Огій Д.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що вимоги сторони позивача не ґрунтуються на приписах чинного Закону №3720-ІХ, яким врегульовано спірні правовідносини, заявлені вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі з зазначених в позові підстав. 18.03.2026 року від представниці відповідача за довіреністю Огій Д.М. надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути без участі представника ТДВ «СК «ГАРДІАН». Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Судом встановлено, що 18.10.2025 р. о 17:40 год., за адресою: м. Суми, вул. Українських Перемог, буд. 20, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] та транспортного засобу Chery Tiggo 5, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якого належний позивачці автомобіль «Volkswagen Passat», державний номер [NUMBER] , отримав технічні пошкодження. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується електронним Європротоколом, який було складено сторонами на місці ДТП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , була застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН» згідно поліса № 232848323 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.10.2025 року, відповідно до якого було застраховані її майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] . За умовами Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну потерпілої особи 250000,00 грн. 20.10.2025 року [PERSON] , звернулася до ТДВ «СК «ГАРДІАН» з повідомленням про настання події з ознаками страхового випадку. На вимогу відповідача позивачем було здійснено всі необхідні дії для здійснення виплати страхового відшкодування, а також представнику відповідача було надано на огляд транспортний засіб Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] . Після здійснення всіх необхідних дій, які передбачені полісом № 232848323 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.10.2025 р., ч. 4 ст. 31 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» та огляду транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] представником відповідача позивачем було здійснено ремонт транспортного засобу, що не суперечить умовам полісу № 232848323. 12.12.2025 р., на мобільний телефон позивача [PERSON] , надійшло повідомлення від представника відповідача про суму страхового відшкодування, яка складала 17326,54 грн., з якою позивач не погодилася та повідомила про це відповідача. У подальшому відповідачем складена калькуляція № G-48524 від 12.12.2025 року, відповідно до якої вартість ремонту транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] складає без урахування ПДВ 26141,92 грн. та з урахуванням ПДВ 21784,93 грн. 15.12.2025 р., на мобільний телефон позивача [PERSON] , знову надійшло повідомлення від представника відповідача про суму страхового відшкодування, яка вже складала 21784,93 грн., з якою позивач знову не погодилася, про що повторно повідомила відповідача, вказуючи про те, що ремонт її автомобіля обійшовся їй в двічі дорожче суми, яку пропонував відповідач. Однак, не звертаючи уваги на всі звернення позивача про непогодження суми страхової виплати, ТДВ «СК «ГАРДІАН» 15.12.2025 р., здійснено виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 21784,9 грн., без урахування податку на додану вартість. Не погоджуючись з вказаним розміром страхового відшкодування 16.12.2025 р., позивачка звернулася з заявою до МТСБУ з проханням провести звірку з ТДВ «СК «ГАРДІАН» на предмет правомірності виплати непогоджених суми по відшкодуванню з урахуванням всіх доданих до справи матеріалів. 05.01.2026 р., позивачем [PERSON] , було надіслано відповідачу копії всіх квитанцій щодо суми витрат на деталі, яка складає 21490 грн., та квитанції щодо суми витрат на ремонт її автомобіля, яка складає 21400 грн. Так, відповідно до квитанції ФОП [PERSON] сума витрат на деталі складає 21490 грн., та квитанції ФОП [PERSON] сума витрат на ремонт складає 21400 грн. 20.01.2026 року позивач знову звернулася на ім`я генерального директора ТДВ «СК «ГАРДІАН» з заявою в якій просила ще раз розглянути її справу по відшкодуванню коштів за заподіяні її авто збитки. Однак, вказана сума витрат так виплачена не була. Позивачем заявлено позовну вимогу про відшкодування не сплаченої вартості відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 21105,10 грн., з урхуванням податку на додану вартість. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга ст. 1187 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особі, відшкодовується винною особою. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , була застрахована Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № 232848323 від 04.10.2025 року, строк дії якого з 00:00 05.10.2025 року до 04.10.2026 включно. 20.06.2024 року набрав чинності новий Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 3720-IX, який введено в дію з 01.01.2025. У ч. 6 розділу 6 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 3720-IX від 20.06.2024 зазначено, що дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Отже, на спірні правовідносини поширюються норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 3720-IX, який введено в дію з 01.01.2025 (далі Закон №3720-IX). Частиною 1, 4 статті 2 Закону №3720-IX від 21.05.2024 передбачено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - цивільно-правова відповідальність) регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим Законом, іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. У разі суперечності положень цього Закону положенням інших законодавчих актів України положення цього Закону мають перевагу. Тобто, порядок здійснення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначається виключно Законом. Згідно частини 1 статті 18 Закону №3720-IX від 21.05.2024 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. Статтею 5 Закону №3720-IX від 21.05.2024 передбачено, що страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №3720-IX від 21.05.2024 у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 14 Закону №3720-IX від 21.05.2024 у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату в межах страхової суми відповідно до цього Закону. Страхові (регламентні) виплати за внутрішнім договором страхування, крім регламентних виплат, що здійснюються МТСБУ відповідно до пунктів 1-3 і 5 частини першої статті 43 цього Закону, обмежуються страховими сумами, встановленими відповідно до законодавства на день укладення такого договору. Частиною 2 статті 27 Закону №3720-IX від 21.05.2024 визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає: 1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту; 2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини (ч. 3 ст. 27 Закону №3720-IX від 21.05.2024). Відповідно до частини 4 статті 31 Закону №3720-IX від 21.05.2024 водії, причетні до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого (знищеного) майна зобов`язані зберігати пошкоджене (знищене) майно, у тому числі транспортні засоби, у тому стані, в якому воно перебувало після настання дорожньо-транспортної пригоди, до того часу, поки його не огляне представник страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ), а також забезпечити можливість проведення огляду пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, представниками страховика (МТСБУ). Страховик (МТСБУ) зобов`язаний провести огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, протягом 10 робочих днів з дня повідомлення страховика (МТСБУ) про дорожньо-транспортну пригоду чи в більший строк за зверненням осіб, зазначених у цій частині, щодо належного їм майна. Зазначені особи звільняються від обов`язку зберігання пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортних засобів, у тому стані, в якому воно перебувало після настання дорожньо-транспортної пригоди, якщо з причин, що не залежать від них, їхніх дій чи бездіяльності, представник страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ) не провів огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, у строк, передбачений цим абзацом. Огляд представником страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ) пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, оформляється актом огляду, що складається у двох примірниках та підписується представником страховика (МТСБУ) та потерпілою особою (її представником), один із яких надається потерпілій особі (її представнику). Акт огляду може оформлюватися у формі електронного документа відповідно до вимог законодавства. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ) не провів огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, протягом визначеного абзацом другим цієї частини строку, після повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, такий страховик (МТСБУ) відшкодовує потерпілій особі здійснені витрати на визначення розміру шкоди у зв`язку з пошкодженням (знищенням) майна. Визначення розміру шкоди у зв`язку з пошкодженням (знищенням) майна здійснюється відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні. У разі якщо представник страховика (МТСБУ) не провів огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, з причини незабезпечення потерпілою особою можливості для проведення такого огляду, зазначене відшкодування не здійснюється. З аналізу викладених вище положень слідує, що саме на страховика покладено проведення оцінки для визначення матеріальної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/19288/14-ц (провадження № 61-9687св18). Звертаючись з позовом, позивач вказує, що сума страхового відшкодування виплачена їй відповідачем у розмірі 21784,90 грн., є недостатньою, оскільки фактично розмір збитків, заподіяних пошкодженням її транспортного засобу становить 42890,00 грн., та на підтвердження цього надала квитанцію ФОП [PERSON] з якої вбачається, що сума витрат на деталі складає 21490 грн., та квитанцію ФОП [PERSON] , з якої вбачається, що сума витрат на ремонт складає 21400 грн. Представник відповідача своїми процесуальними правами розпорядився на власний розсуд та клопотання про призначення судом судової автотоварознавчої експертизи не заявляв. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» на користь позивача суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 21105,10 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збій у розмірі 1331,20 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved