Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

23.02.2026 року до суду надійшла позовна заява АТ «Акцент-Банк» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором від 08.06.2023 р. у розмірі 11906,89 грн. станом на 22.02.2026 р., яка складається з наступного: 8959,35 грн. заборгованість за кредитом, 2947,54 грн. заборгованість за відсотками, та судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.06.2023 р. [PERSON] підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком) на підставі якої (яких) відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, тому просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору в сумі 11906,89 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просить справу розглядати у відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, справа розглядається в порядку заочного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що 08.06.2023 р. відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. У цій анкеті-заяві відповідач погодився із тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» між ним та АТ «А-БАНК» становлять договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Заява підписана власноручним (цифровим) підписом позичальника 08.06.2023 р. При цьому, заява містить застереження про те, що заявник засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій, визнає, що УЕП є аналогом власноручного підпису (а.с. 7). Також 08.06.2023 р. [PERSON] за допомогою електронного підпису підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, відповідно до якої [PERSON] просить відкрити йому поточний рахунок № [NUMBER] та встановити кредитний ліміт на наступних умовах: вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок, пільговий період користування кредитним лімітом становить 62 днів за ставкою 0,0000001 %, у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4 % на місяць; строк кредитування (строк дії кредитної лінії) 240 місяців (а.с. 7-9). Крім того, 08.06.2023 р. [PERSON] за допомогою електронного підпису підписано паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» (а.с. 11-12). З довідки банку за картками вбачається, що [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видані 9 карток строком дії до грудня 2031 року (а.с. 14). З довідки банку за лімітами вбачається, що [PERSON] 08.06.2023 р. було встановлено кредитний ліміт, який 03.12.2023 р. клієнтом збільшено до 9000,00 грн. (а.с. 13). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 22.02.2026 р. [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в розмірі 11906,89 грн., з них: 8959,35 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2947,54 грн. заборгованість за відсотками (а.с 15-22). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч. 2 ст.1056-1ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідачем не надано суду доказів на спростовання розрахунку позивача щодо розміру заборгованості за кредитними договорами. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Кредитний договір, укладений між відповідачем [PERSON] та позивачем у встановленому порядку недійсним не визнаний, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаного правочину. У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірним договором, презумпція правомірності якого не спростована. Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 11906,89 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 2662,40 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved