Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» в якому просив: (1) стягнути з відповідача-1 на його користь недоплачене страхове відшкодування у розмірі 9 473,01 грн.; (2) стягнути з відповідача-2 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 166 103 грн.; (3) стягнути з відповідача-2 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.07.2020 близько 10 год. 50 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем SKODA KODIAQ, реєстраційний номер [NUMBER] , при виїзді від готелю, не надав перевагу у русі автомобілю DAIMLER CHRYSLER, реєстраційний номер [NUMBER] та здійснив зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів та спричинило матеріальних збитків. Вказує, що відповідно до постанови Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.01.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «СК «УСГ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-175349262, ліміт відповідальності 130 000 грн., який на момент скоєння ДТП був діючий. Посилається на те, що неправомірними діями [PERSON] йому завдано матеріальну шкоду у розмірі 296 103 грн., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження №77 від 11.09.2020. 20.04.2021 ПрАТ «СК «УСГ» йому було виплачене страхове відшкодування в розмірі 120 526 грн. 99 коп. Таким чином вважає, що ПрАТ «СК «УСГ» не відшкодувало йому матеріальної шкоди зі страхового ліміту у розмірі 9 473 грн. 01 коп. Окрім цього, загальна сума невідшкодованих йому збитків, завданих [PERSON] , становить 166 103 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27.08.2021 справу передано на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.10.2021 у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивачу судом було надіслано копію ухвали суду від 04.10.2021. Відповідачам судом було надіслано копію ухвали суду від 04.10.2021 та копію позовної заяви із додатками. 29.06.2022 представником відповідача-1 було подано відзив на позовну заяву в якому останній проти позовних вимог заперечував. Заперечення мотивував тим, що 25.11.2019 між ПАТ «СК «УСГ» та ПП «ВІП-Рент» був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-175349262, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль SKODA, реєстраційний номер [NUMBER] . 28.07.2020 до ПАТ «СК «УСГ» звернулося ПП «ВІП-Рент» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від страхувальника. 28.07.2020 до ПАТ «СК «УСГ» звернувся [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Посилається на те, що відповідно до Висновку №1512E_SOS-200730-202583 експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 02.03.2021, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу DAIMLER CHRYSLER, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 330 553,81 грн., що перевищує ринкову вартість транспортного засобу, яка складає 289 773,00 грн. Вказує, що згідно Висновку № 2154E_SOS-200730-202583 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля DAIMLER CHRYSLER, реєстраційний номер [NUMBER] , від 28.04.2021, вартість транспортного засобу DAIMLER CHRYSLER, реєстраційний номер [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди (в пошкодженому стані) складає 173 346,01 грн. Таким чином, відповідач-1 дійшов висновку, що транспортний засіб є фізично знищеним. Тому, розрахунок суми страхового відшкодування має наступний вигляд: 289 773,00 грн. - 173 346,01 грн. + 4 100,00 грн. = 120526,99 грн., де: 289 773,00 грн. - вартість т/з до ДТП; 173 346,01 грн. вартість т/з після ДТП; 4 100,00 грн. - оплата послуг евакуатора. Зазначає, що 19.04.2021 ПрАТ «СК «УСГ» було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № ЦРЦВ-5899. 20.04.2021 ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 120 526,99 грн., про що було повідомлено відповідним листом. З урахуванням викладеного вище, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Копію ухвали суду від 04.10.2021 та копію позовної заяви із додатками не було отримано відповідачем-2 та конверт повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У встановлений судом строк відповідачем-2 відзиву на позовну заяву подано не було. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що 27.07.2020 близько 10 год. 50 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем SKODA KODIAQ, реєстраційний номер [NUMBER] , при виїзді від готелю, не надав перевагу у русі автомобілю DAIMLER CHRYSLER, реєстраційний номер [NUMBER] та здійснив зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, матеріальних збитків. Відповідно до постанови Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.01.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , застрахована в ПрАТ «СК «УСГ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-175349262, ліміт відповідальності 130 000 грн., який на момент скоєння ДТП був діючий. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з ч.1, 2 ст.1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Як вбачається із матеріалів справи, позивач оспорює розмір страхового відшкодування визначений відповідачем-1. Відповідно до статті 30 Закону 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Дана норма регламентує, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку №1512E_SOS-200730-202583 експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 02.03.2021, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу DAIMLER CHRYSLER, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 330 553,81 грн., що перевищує ринкову вартість транспортного засобу, яка складає 289 773,00 грн. Таким чином, транспортний засіб DAIMLER CHRYSLER, реєстраційний номер [NUMBER] , є фізично знищеним, оскільки витрати на його відновлювальний ремонт перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до Висновку № 2154E_SOS-200730-202583 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля ПрАТ «СК «УСГ», від 28.04.2021, вартість транспортного засобу DAIMLER CHRYSLER, реєстраційний номер [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди (в пошкодженому стані) складає 173 346,01 грн. Суд бере до уваги при ухваленні рішення саме висновки №1512E_SOS-200730-202583 та № 2154E_SOS-200730-202583, які виконані на замовлення відповідача-1, оскільки саме в них ставилося питання про визначення вартості транспортного засобу DAIMLER CHRYSLER, реєстраційний номер [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди (в пошкодженому стані). Тому, розрахунок суми страхового відшкодування має наступний вигляд: 289 773,00 грн. - 173 346,01 грн. + 4 100,00 грн. = 120 526,99 грн., де: 289 773,00 грн. - вартість т/з до ДТП; 173 346,01 грн. вартість т/з після ДТП; 4 100,00 грн. - оплата послуг евакуатора. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем-1 правильно здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, яка підлягала виплаті позивачу та складала 120 526,99 грн. 20.04.2021 ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 120 526,99 грн., про що було повідомлено відповідним листом. Таким чином, ПрАТ «СК «УСГ» свої обов`язки у цьому випадку виконало у повному обсязі та здійснило виплату страхового відшкодування позивачу. Водночас, позивач, заявляючи позовні вимоги до відповідача-1, не врахував ту обставину, що транспортний засіб DAIMLER CHRYSLER, реєстраційний номер [NUMBER] , є фізично знищеним, а тому невірно визначив суму страхового відшкодування. З огляду на це, підстави для задоволення позовних вимог до відповідача-1 відсутні. Щодо вимог до відповідача-2 про відшкодування матеріальної шкоди. Позивач просить стягнути з [PERSON] 166 103 грн, посилаючись на висновок № 77 від 11.09.2020. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, у цьому випадку з відповідача-2, як з винної у ДТП особи, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме: 289 773,00 грн. - 120 526,99 грн. = 169246,01 грн., де: 289 773,00 грн. - вартість т/з до ДТП та розмір завданої позивачу шкоди, 120 526,99 грн. - розмір страхової виплати з вирахуванням вартості оплати послуг евакуатора. Позивач у позовній заяві просив суд стягнути з відповідача-2 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 166 103 грн. За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Таким чином, ремонт автомобіля марки «DAIMLER CHRYSLER, реєстраційний номер [NUMBER] , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним. Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди має відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач має передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП. Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року, ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Тому, суд вважає, що незважаючи на фізичне знищення належного позивачу транспортного засобу, його залишки мають певну цінність, а відтак з огляду на законодавство та усталену судову практику право потерпілого на відшкодування в повному обсязі завданих збитків за рахунок заподіювача шкоди може бути реалізовано лише за умови передачі залишків автомобіля відповідачу-2 після відшкодування ним збитків. Разом з тим, враховуючи, що такої заяви відповідач-2 не надав, суд визначає розмір належного позивачу відшкодування за рахунок відповідача-2 у розмірі 166 103 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Водночас, суд роз`яснює відповідачу-2 його право на отримання залишків т/з DAIMLER CHRYSLER, реєстраційний номер [NUMBER] , після відшкодування збитків позивачу. Тому, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Що стосується відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Враховуючи, що у позовній заяві взагалі відсутнє обґрунтування цієї позовної вимоги та не зазначено у чому полягала завдана моральна шкода позивачу, а матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження її завдання, у цій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 76, ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи установлені вище судом обставини, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача-2 на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1 661,03 грн., тобто пропорційно до суми задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial