Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства "Універсал Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідач 10.11.2018 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, з можливістю його коригування, зі сплатою відстоків за користування кредитом у розмірі, передбаченому Умовами. Зазначає, що АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка складає 87448,86 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 87448,86 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 87448,86 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відзив від відповідача на адресу суду не надходив. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що у жовтні 2017 року позивачем АТ «Універсал Банк» (далі Банк, АТ «Універсал Банк») було введено в дію новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є - платіжні картки monobank. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в акціонерному товаристві "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Також, з наявних в матеріалах справи письмових доказів, встановлено, що 10.11.2018 між АТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, що свідчить про укладення між сторонами спору кредитного договору. Зі змісту анкети-заяви слідує, що позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору, а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію Банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та зобов`язався виконувати його умови. Також відповідач [PERSON] , підписуючи анкету-заяву, підтвердив свою згоду на використання особистого електронного ключа в якості власного підпису. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка і на умовах передбачених кредитним договором укладеним з позивачем. Однак, позичальник [PERSON] умови укладеного з позивачем кредитного договору належним чином не виконував, грошові кошти для погашення заборгованості по тілу кредиту, відсотках, комісії, тобто щомісячних мінімальних платежах на рахунок банку своєчасно не сплачував, тим самим допустив заборгованість на загальну суму 87448,86 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 87448,86 грн. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи слідує, що Банком на підтвердження обґрунтування позову надано анкету-заяву, підписану відповідачем, та розрахунок заборгованості за кредитним договором. Крім того, банк надав виписку по рахунку відповідача, з якої вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти у формі встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, користувався цими коштами, частково повертаючи їх банку. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, сплати послуг карткою, часткове погашення заборгованості, наявність заборгованості за кредитом, що відповідачем не спростовано. Натомість відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості перед АТ «Універсал Банк», не довів відсутність заборгованості або неправильність чи необґрунтованість її розміру, яку позивач просив стягнути. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 10.11.2018 у розмірі 87448,86грн., з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 87448,86 грн., на думку суду є обґрунтованими. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» слід стягнути заборгованість у розмірі 87448,86 гривень. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved