Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Адвокат Сидоренко Т.Ю. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 11.03.2023 рокусторонизареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у містіЧеркаси Центрального міжрегіонального управлінняМіністерства юстиції (м.Київ), про що зроблено актовий запис № 412. Від шлюбу сторони [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають, їхні стосунки існують лише формально. Оскільки сім`я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін на усунення недоліків, яка позивачем 17 лютого 2026 року виконана. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Адвокат відповідача Індюкова Т.В. скерувала до суду заяву, у якій зазначила, що відповідач просить суд надати строк на примирення подружжя протягом шести місяців, оскільки має намір зберегти родину, в якій у 2024 році народився син та вважає намір позивачки, викладений у даній позовній заяві передчасним та обумовленим її емоційним станом. Адвокат позивачки [PERSON] категорично заперечувала проти примирення виходячи із засад, передбачених ст.51 Конституції України: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, якщо одна із сторін не бажає продовжувати шлюб то примус до збереження сім`ї порушує принцип добровільності шлюбу. Вказувала, що сім`я фактично припинила існування, малолітня дитина не повинна бути свідком та учасником постійних сварок батьків, за вказаних обставин заперечувала проти надання строку на примирення. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони 11.03.2023 року зареєстрували шлюб уВідділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що зроблено актовий запис № 412, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 11.03.2023 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи судом з`ясовано, що шлюбні відносини між сторонами припиненіу зв`язку із непорозумінням, а також внаслідок різних поглядів на життя, спільне господарство не ведуть, збереження сім`ї не можливе. З урахуванням інтересівмалолітньоїдитини, надання строку для примирення суд вважає не доцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає доведеним, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved