Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Декоративні культури» Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок падіння гілки, транспортному засобу Geely CK, державний номерний знак [NUMBER] , сірого кольору, 2013 року випуску, який належить [PERSON] на праві власності, у сумі 63 703 грн. та моральної шкоди у сумі 50 000 грн. В обґрунтування позову вказав, що 12 серпня 2022 року близько 20.10 у м.Полтава, по вул.Баленка, біля будинку 15 сталося падіння частини дерева тополі на припаркований автомобіль Geely CK, державний номерний знак [NUMBER] , сірого кольору, 2013 року випуску, який належить йому на праві власності. Ним викликано на місце події працівників поліції, матеріали зареєстровано 12.08.2022 в Журналі ЄО №1 за № 12208. Крім того, 12.08.2022 року він звернувся до АТ СК «Країна» щодо одержання страхової компенсації, однак його повідомлено, що зазначений випадок не є страховим. Згідно звіту про оцінку майна від 13.08.2022 № А 08/03, при огляді транспортного засобу GEELY CК, державний номерний знак [NUMBER] , встановлено пошкодження, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля GEELY CК, державний номерний знак [NUMBER] , становить 60 703, 00 грн. З метою встановлення балансоутримувача прибудинкової території (зелених насаджень) за адресою: місто Полтава, вулиця Баленка, 15, були надіслані відповідні адвокатські запити до Полтавської міської ради, Управління містобудування та архітектури Полтавської міської ради, УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради, КР «ЖЕО № 2» ПМР, Інспекції з контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом м. Полтава, КП «Декоративні культури» Полтавської міської ради, однак, із змісту відповідей неможливо встановити хто є балансоутримувачем. Вважає, що відповідачем за відшкодування шкоди є Полтавська міська рада, КП «Декоративні культури» Полтавської міської ради, УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради, у зв`язку із тим, що саме на ці органи покладено обов`язок забезпечення належного та безпечного функціонування та експлуатації зелених насаджень м. Полтави. Нормами чинного законодавства передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі зелених насаджень, уповноважені органами місцевого самоврядування підприємства, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів, озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Отже, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної мені майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан відповідних зелених насаджень. У постанові Верховного Суду по справі № 200/22129/16-ц від 04.09.2019 визначено правову позицію, що якщо дерево, яке пошкодило автомобіль, знаходиться на землі комунальної власності, власником якого у свою чергу є територіальна громада та внаслідок відсутності даних про балансовий облік відповідних зелених насаджень, то обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди слід покладати на міську раду до відання виконавчого органу якої згідно з підпунктом 7 пункту «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» належить організація благоустрою населеного пункту, здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, а також організація озеленення, яким належним чином не забезпечено організацію роботи з цього питання та щодо обліку зелених насаджень, проведення їх інвентаризації та періодичних оглядів. Відтак, оскільки гілка дерева, яка впала на належний йому автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста. Виходячи з викладеного, саме до відання Полтавської міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної мені майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою: м. Полтава, вул. Баленка,15. З урахуванням вищевикладеного вважає, що при відсутності балансоутримувача зелених насаджень, матеріально - відповідальною особою, внаслідок падіння гілки дерева на його автомобіль, є виконавчий орган місцевої ради, що здійснює організацію благоустрою населеного пункту та контроль за станом благоустрою та озелененням та мав би визначити такого балансоутримувача. Крім вище переліченої матеріальної шкоди, завданої його автомобілю внаслідок падіння гілки, він також зазнав значної моральної шкоди, яка виразилася в сильних емоційних та душевних стражданнях. Вказує, що належний йому автомобіль був єдиним засобом пересування в родині під час воєнного стану. У зв`язку з пошкодженням автомобіля, він був вимушений витрачати значний час для пошуку автозапчастин для ремонту автомобіля, безпечного місця його стоянки, оскільки хвилювався за його цілісність, зокрема збереження від вандалів та розкрадання, постійно відчував незахищеність, надмірний страх за збереження здоров`я свого і своєї родини під час численних повітряних тривог, у зв`язку з неможливістю швидко переїхати до більш безпечного місця. Вищевказані події викликали у нього і у членів його родини душевні переживання, внаслідок ушкодження належного йому автомобіля та порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість його використання. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінює в у 50000,00 грн. Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Від представника відповідача КП «Декоративні культури» Полтавської міської ради до суду надійшов відзив, в якому прохав відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із пред`явленням позову до неналежного відповідача. В обґрунтування відзиву вказав, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував наявність протиправної поведінки (дії чи бездіяльність) саме КП «Декоративні Культури» ПМР, а також причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та шкодою, завданою його майну. Законодавство чітко розмежовує суб`єктів, відповідальних за збереження зелених насаджень, якими на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об`єктів. Відповідно до рішення 37 сесії Полтавської міської ради п`ятого скликання «Про впорядкування територій зелених зон і насаджень м.Полтава» від 19 лютого 2009 року із внесеними змінами, визначено, які об`єкти перебувають на балансі КП «Декоративні культури» ПМР, зокрема, це парки, сквери, бульвари та зелені зони. В той же час об`єкти по вулиці Баленка, 15 згідно вказаного Рішення на баланс не передавалися та не перебувають. У позовній заяві позивач фактично сам визнає, що не зміг встановити належного відповідача, тому пред`явив позов одразу до трьох юридичних осіб. Така правова невизначеність не може бути підставою для покладення відповідальності на відповідача за відсутності доказів його вини. Таким чином, будь-яка бездіяльність КП «Декоративні культури» ПМР виключається, оскільки підприємство не мало зобов`язань щодо його утримання, догляду, обстеження чи видалення. Крім того, вказує, що подія сталася на прибудинковій території будинку [ADDRESS] , а тому утримання прибудинкової території здійснюється балансоутримувачем цього багатоквартирного будинку, яким може бути ЖЕО, ЛСББ чи інша управляюча компанія. Отже, відповідальність не може покладатися автоматично на орган місцевого самоврядування лише через те, що подія сталася в межах міста. Вважає, що відповідач не надав доказів того, у чиїй власності чи користуванні знаходилася земельна ділянка, будівля до якої відноситься прилегла територія, тому у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. Оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, то підстави для її задоволення відсутні. Від представника відповідача Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради до суду надійшов відзив на позов, в якому прохав визнати причини пропущення строку на подання відзиву поважними та відмовити у задоволенні позову. Вказує, що законодавством у сфері благоустрою населених пунктів встановлюється розмежування суб`єктів, відповідальних за збереження зелених насаджень, в залежності від розташування таких насаджень у відповідному суб`єкті благоустрою. Пунктом 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 10.06.2006 року № 105 визначено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: - на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих об`єктів. Утримання зелених насаджень у місті Полтава, по вулиці Баленка, біля будинку № 15 не здійснюється Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради. На балансі УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради не перебувало дерево (тополя), частина якого впала на автомобіль Geely CK, д.н.з. [NUMBER] , який належить Позивачеві. Також, на балансі УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради не перебуває вказана земельна ділянка, на якій відбулася подія падіння частина дерева тополі (м.Полтава, вулиця Баленка, біля будинку № 15) і Управління не володіє інформацією стосовно власника/землекористувача земельної ділянки, на якій знаходилось дерево. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Але в даному випадку відповідач УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради не є заподіювачем шкоди, оскільки дерево не перебуває на балансі Управління. Потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Матеріали позовної заяви не підтверджують вину відповідача УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради у вчиненні шкоди позивачу, зокрема, й доказів того, що падіння дерева відбулося внаслідок невиконання відповідачем заходів з видалення аварійних дерев, а тому відсутні правові підстави для відшкодування відповідачем матеріальної та моральної шкоди. Фактично відсутній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями або бездіяльністю відповідача та спричиненням шкоди позивачу. УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради не є балансоутримувачем території, на якій відбулося падіння дерева. Будь -яких доказів на спростування зазначеної обставини та на підтвердження того, що балансоутримувачем земельної ділянки у [ADDRESS] є УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради, учасники справи до матеріалів справи не надали. Тому при розгляді справи суду необхідно виходити з того, що балансоутримувачем земельної ділянки у [ADDRESS] є відповідний орган місцевого самоврядування. Віднесення до повноважень виконавчих органів Полтавської міської ради контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів не наділяє такі виконавчі органи повноваженнями балансоутримувача. Долученими до справи доказами не підтверджується факт передачі Полтавською міською радою на баланс Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, чи іншої особи зелених насаджень по вулиці Баленка, біля будинку № 15 в м. Полтава. Тому, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради не є належним відповідачем за заподіяну шкоду. Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року поновлено відповідачу УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради строк для подання відзиву та прийнято відзив. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказує, що доводи представника відповідача УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради зводяться до того, що він заперечує проти позову у зв`язку з тим, що УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради нібито не є балансоутримувачем зелених насаджень по вулиці Баленка, 15 у місті Полтаві, однак належних та допустимих доказів того, хто все ж таки є балансоутримувачем даних зелених насаджень не надає. В той же час, за змістом норм ст. 10, ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» безпосереднє визначення балансоутримувача об`єктів благоустрою комунальної власності, до яких належить прибудинкова територія житлових будинків та її елементи, належить до повноважень саме виконавчих органів місцевого самоврядування, які також мають здійснювати функції із забезпечення належного утримання та ремонту об`єктів благоустрою комунальної власності. Відповідно до підпункту 7 пункту «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Відтак, за умови відсутності балансоутримувача відповідальність за належне утримання та ремонт об`єктів благоустрою комунальної власності має покладатись на відповідний виконавчий орган місцевого самоврядування, який мав би визначити такого балансоутримувача. 3 урахуванням вищевикладеного, при відсутності балансоутримувача зелених насаджень, матеріально - відповідальною особою, внаслідок падіння частини дерева тополі на автомобіль позивача, є виконавчий орган місцевої ради, що здійснює організацію благоустрою населеного пункту та контроль за станом благоустрою та озелененням та мав би визначити такого балансоутримувача. Вказана обставина узгоджується з правовою позицією Верховного Суду по справі № 2-1474/11-ц від 04.04.2018). За змістом абз. 2, 4 Розділу 15 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, місцеві органи влади визначають уповноважений орган чи/або відповідальних осіб, які б відповідали за розвиток і контроль у сфері зеленого господарства. Для утримання зелених насаджень вивчається вся територія населеного пункту, встановлюються власники чи користувачі цих територій з урахуванням прилеглих територій - відповідальних за їх утримання. Позивачем з`ясовувалося питання щодо встановлення комунальних служб міста на балансі яких знаходяться зелені насадження поблизу будинку [ADDRESS] та які мають здійснювати контроль стану міських зелених насаджень, встановлювати ступінь життєздатності деревних рослин, проводити діагностику стану зелених насаджень, однак жоден із відповідачів не повідомив дану інформацію, в тому числі і Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради. Від представника відповідача Полтавської міської ради до суду надійшов відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що п.п. 7 п. «а» ч.1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, передбачено, що елементами благоустрою є: в т.ч. зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Пунктом 5.5. вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів. Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Відповідно до Порядку видалення зелених насаджень (дерев, кущів, газонів і квітників) у місті Полтаві, затвердженого рішенням 25-ої сесії Полтавської міської ради сесії 6-го скликання від 02 серпня 2012, УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради визначено компетентним органом для прийняття рішень про видалення зелених насаджень у місті Полтаві та видачі ордерів на видалення зелених насаджень. Тобто, до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень, якому на баланс передані відповідні зелені насадження. Пунктом 2.3. Статуту Комунального підприємства «Декоративні культури», Полтавської міської ради, затвердженого рішенням третьої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 19 березня 2021 року, визначено, що підприємство є відповідальним за розвиток і контроль у сфері зеленого господарства. Таким чином, саме на КП «Декоративні культури» покладаються повноваження здійснення догляду за зеленими насадженнями на об`єктах благоустрою комунальної власності, зокрема, територіях загального користування, відповідно до п. п. 9.1, 9.1.10, 9.11.11 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України;проведення загальних, часткових та позачергових оглядів, відповідно до розділу 12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, інвентаризації зелених насаджень, видалення аварійних, фаутних та сухостійних дерев. Відповідно до рішення позачергової чотирнадцятої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання «Про бюджет Полтавської міської територіальної громади на 2022 рік» від 11.03.2022; рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 28.04.2022 № 90 «Програма розвитку житлово-комунального господарства та благоустрою Полтавської міської територіальної громади на 2022 рік» (зі змінами), єдиним у м. Полтава головним розпорядником коштів місцевого бюджету Полтавської міської територіальної громади на 2022 рік на організацію благоустрою населених пунктів є виключно УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради, та відповідно виконавцем Програми розвитку житлово-комунального господарства та благоустрою Полтавської міської територіальної громади щодо поточного утримання об`єктів озеленення територій Полтавської міської територіальної громади є Комунальне підприємство «Декоративні культури» Полтавської міської ради.Полтавська міська рада безпосередньо не має повноважень щодо визначення балансоутримувача зелених насаджень, як представницький орган місцевого самоврядування. Щодо стягнення моральної шкоди, то в даному випадку відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) відповідача Полтавською міською радою та завданою позивачу моральною шкодою. Ухвалою суду від 19 грудня 2025 року витребувано у Полтавській міські раді та КП «ЖЕО №2» ПМР інформацію про балансоутримувача прибудинкової території, в тому числі зелених насаджень, житлового будинку [ADDRESS] . Від представника Полтавської міської ради до суду надійшли письмові пояснення, в яких на виконання вимог ухвали суду від 19 грудня 2025 року надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Від представника КП «ЖЕО №2» ПМР до суду надійшла відповідь, в якій вказано, що КП «ЖЕО №2» ПМР не є балансоутримувачем ані прибудинкової території, ані зелених насаджень, зокрема, за адресою: [ADDRESS] . Інформацією щодо балансоутримувача не володіє. Технічна документація, паспорт, план, межі земельної ділянки/прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] у КП «ЖЕО №2» відсутня. Ухвалою суду від 27 січня 2026 року підготовче провадження у справі закрито. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, прохав стягнути матеріальну та моральну шкоду з відповідачів солідарно. Представник відповідача Полтавської міської ради Рудич Н.С. проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про судове засідання через підсистему «Електронний суд», про причину неявки суд не повідомлено. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля «Geely CK», державний номерний знак [NUMBER] , сірого кольору, 2013 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 06.11.2021, виданим ТСЦ 5341 (а.с.38). 12 серпня 2022 року близько 20.10 у м.Полтава, по вул.Баленка, біля будинку 15 сталося падіння частини дерева тополі на вказаний припаркований автомобіль. [PERSON] на місце події викликав працівників поліції, матеріали зареєстровано 12.08.2022 в Журналі ЄО №1 за № 12208 (а.с.18-22). Також [PERSON] звернувся до АТ СК «Країна» щодо одержання страхової компенсації, однак його повідомлено, що зазначений випадок не є страховим (а.с.23). Згідно Звіту про оцінку майна від 13.08.2022 № А 08/03, виготовленого СОД ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля GEELY CК, державний номерний знак [NUMBER] , завданого внаслідок падіння гілки дерева, становить 60 703, 00 грн., вартість робіт по проведенню оцінки становить 3000 грн., що підтверджується Квитанцією про оплату № 831 від 13 серпня 2022 року та Актом прийому-передачі робіт (а.с.24 -25, 26-52). З метою встановлення балансоутримувача прибудинкової території (зелених насаджень) за адресою: [ADDRESS] , були надіслані відповідні адвокатські запити до Полтавської міської ради, Управління містобудування та архітектури Полтавської міської ради, УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради, КР «ЖЕО № 2» ПМР, Інспекції з контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом м. Полтава, КП «Декоративні культури» Полтавської міської ради, із змісту відповідей яких вбачається, що балансоутримувач зелених насаджень по вул..Баленка, 15 в м.Полтава не визначений (а.с.53-60, 69-71). Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже й підставою цивільно-правової відповідальності, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Поняття благоустрою населених пунктів визначене ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», відповідно до положень якого це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 20 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Статтею 21 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що зокрема елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини. Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Відповідно до п.3.1 Правил до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів, зокрема, належать зелені насадження прибудинкової території. Згідно п.5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності-балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях -місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Проаналізувавши зібрані у справі докази, судом встановлено, що Управління ЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради та КП «Декоративні культури» не є балансоутримувачем території, на якій відбулося падіння дерева на автомобіль, а земельна ділянка перебуває у власності органу державної влади. Вказане твердження не було спростовано іншим співвідповідачем Полтавською міською радою. Згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Пунктом 5 частини другої статті 10 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі, щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Згідно ч. 7 ст. 28 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Як зазначалося вище, згідно п. 5.5. Правил визначає відповідальних осіб за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними - на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної особі майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі біля житлового будинку. Полтавською міською радою під час розгляду справи не надано жодних доказів щодо передачі земельної ділянки за адресою [ADDRESS] будь-яким особам. Відомостей про те, що зазначене дерево як об`єкт благоустрою передавалось на баланс співвідповідачів УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради чи Комунального підприємства «Декоративні культури» суду також не надано. При цьому, багаторічні насадження не можуть розглядатись як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки. Власником (особою, яка зобов`язана утримувати майно, що їй належить) зелених насаджень є власник земельної ділянки, на якій вони розташовані, тобто у даному разі, територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування. За таких обставин, оскільки дерево, яке впало на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста та відсутні дані про те, що дане дерево відповідно до вимог ч. 5 ст. 28 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» як об`єкт благоустрою перебувало на балансовому обліку УЖКГ виконавчого комітету ПМР чи будь-якого іншого підприємства, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування, суд приходить до висновку , що обов`язок із відшкодування завданої позивачу шкоди покладається саме на Полтавську міську раду. Доводи відповідача щодо недоведеності протиправних дій Полтавської міської ради чи бездіяльності, причинного зв`язку між неправомірними діями та шкодою, що унеможливлює покладення на неї обов`язку по відшкодування шкоди, судом спростовуються, з огляду на наступне. В даному випадку має місце причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженням належного позивачу автомобіля та бездіяльністю міської ради як фактичного балансоутримувача об`єкта благоустрою, який в передбаченому законом порядку не передавався на баланс іншого підприємства, а відтак обов`язок по організації озеленення, який не був належним чином забезпечений вказаним органом місцевого самоврядування, свідчить про допущену ним бездіяльність, яка знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у вигляді заподіяння шкоди транспортному засобу позивача, що в розумінні положень п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» є правовою підставою для покладення обв`язку на міську раду по відшкодуванню шкоди. Тобто, у випадку заподіяння майну особи шкоди внаслідок бездіяльності балансоутримувача, яка проявляється у незабезпеченні належного стану та догляду за утриманням об`єктів благоустрою, до яких відносяться зелені насадження, балансоутримувач зобов`язується відшкодувати таку шкоду. Суд зазначає, що позивач як власник пошкодженого майна не зобов`язаний доказувати вину відповідача у заподіянні шкоди. Натомість саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві. Проте, ПМР доказів відсутності своєї вини не надано. Відповідач Полтавська міська рада, зазначаючи у відзиві на позовну заяву, що Управління ЖКГ є компетентним органом для прийняття рішень по видалення зелених насаджень у м. Полтаві, а саме на КП «Декоративні культури» покладено повноваження по догляду за зеленими насадженнями на об`єктах комунальної власності, не надає суду доказів передання на баланс вказаних підприємств об`єктів зелених насаджень по вул. Баленка, 15 в м. Полтаві, а відтак підстави визнавати УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради балансоутримувачем дерев за адресою Полтава, вул. Баленка, 15 в м.Полтаві, як вказує у відзиві ПМР, відсутні. Згідно з ч.4 ст.236 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суду в постанові від 04 вересня 2019 року усправі №200/22129/16-цзазначив що, «…до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі біля будинку. Місцевий суд установив, що відповідач КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради було створено на підставі рішення Дніпровської міської ради №45/22 від 08 грудня 2004 року, при створенні якого на його баланс жодних зелених насаджень не передавалось. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 30 листопада 2011 року №53/17 «Про внесення змін до рішення міської ради від 02 березня 2011 року №16/9 «Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради» КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS], проте не об`єктів благоустрою зеленого господарства, що розташовані на прибудинковій території вказаного будинку. Покладаючи на Дніпровську міську раду обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди, місцевий суд врахував, що дерево, з якого впала гілка на належний позивачу автомобіль, було розташовано на землі комунальної власності, його власником є територіальна громада міста та виходив із відсутності даних, що дане дерево відповідно до вимог ч.5 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебувало на балансовому обліку виконавчого комітету чи будь-якої організації, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування». З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача Полтавської міської ради на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок падіння дерева, у розмірі 63703 грн. Щодо позовної вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. У позовній заяві позивач зазначає, що він також зазнав значної моральної шкоди, яка виразилася в сильних емоційних та душевних стражданнях. Вказує, що належний йому автомобіль був єдиним засобом пересування в родині під час воєнного стану. У зв`язку з пошкодженням автомобіля, він був вимушений витрачати значний час для пошуку автозапчастин для ремонту автомобіля, безпечного місця його стоянки, оскільки хвилювався за його цілісність, зокрема збереження від вандалів та розкрадання, постійно відчував незахищеність, надмірний страх за збереження здоров`я свого і своєї родини під час численних повітряних тривог, у зв`язку з неможливістю швидко переїхати до більш безпечного місця. Вищевказані події викликали у нього і у членів його родини душевні переживання, внаслідок ушкодження належного йому автомобіля та порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість його використання. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінює в у 50000,00 грн. За ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Згідно з ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (стаття 23 ЦК України). Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) встановлено, що під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. У відповідності до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд вважає, що позивач довів спричинення йому моральної шкоди, яка полягає у емоційних та душевних стражданнях через пошкодження його майна, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість використання належного йому транспортного засобу, зокрема, у період дії воєнного стану. Разом з тим, суд вважає заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди недоведеним, однак, враховуючи, що пошкодження майна призвело до немайнових втрат, таких як відшукування додаткового часу для ремонту автомобіля, страху за збереження життя та здоров`я під час оголошених повітряних тривог та неможливість евакуюватися до безпечного місця, емоційних страждань, суд вважає достатнім та розумним розміром для відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. Враховуючи викладене, суд частково задовольняє вимогу про стягнення моральної шкоди та вважає необхідним стягнути з відповідача Полтавської міської ради на користь позивача 5000 гривень. У задоволенні позовних вимог до УЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради та КП «Декоративні культури» ПМР суд відмовляє, у зв`язку з їх недоведеністю. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди задоволено у повному обсязі до відповідача Полтавської міської ради, то з Полтавської міської ради на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 968 грн. 96 коп. Судовий збір за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню з Полтавської міської ради на користь [PERSON] пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме у розмірі 10 %, тобто у сумі 96, 89 грн. А всього стягненню підлягає судовий збір у сумі 1064, 89 грн.

Outcome: partial