Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

05.02.2026 року [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя через підсистему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Дніпровського між\-ре\-гіо\-наль\-но\-го управління Міністерства юстиції України, в якому зазначила, що з 26.06.2021 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 412, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , за спільною згодою донька після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, кошти на її утримання відповідач надає в добровільному порядку щомісяця, питання виховання дитини сторони вирішують спільно. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що з перших днів подружнього життя у них була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли та поступово стосунки між сторонами зіпсувалися, та все одно вони неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дитини. Однак їм це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у липні 2025 року. З цього часу сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин як подружжя. На думку позивача, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам. Ухвалою від 16.02.2026 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що він проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просить розглянути без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Дніпровського між\-ре\-гіо\-наль\-но\-го управління Міністерства юстиції України, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень щодо вирішення питання по суті не має. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 412 (а.с. 3 зв.). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим 06.01.2022 року Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 10 (а.с. 3). На момент подачі позовної заяви сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясовано, що немає згоди позивача та відповідача на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. З урахуванням зазначеного, суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, яких за твердженням позивача не має. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатила судовий збір у сумі 1 331 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією про сплату № 5DU9-2DKL-5YZE від 04.02.2026 року (а.с. 5). Враховуючи, що відповідач [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору.

Outcome: approved