Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2021 року №2688588 в розмірі 15509,70 грн., а також судові витрати по сплаті. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 14 грудня 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] було укладено договір №2688588 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно якого ТОВ "Лінеура Україна" зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості та зворотності, та платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складала 3000,00 грн., на строк 360 днів, яку ТОВ "Лінеура Україна" надало відповідачу, шляхом зарахування коштів на платіжну картку, а позичальник, у свою чергу, зобов`язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. У період договору було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою, яка становить 1,99% в день. ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит на визначену в договорі суму. Однак, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. 10 серпня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Кредит Капітал" було укладено договір факторингу №ККЛУ-10082023, згідно з умовами якого ТОВ"Фінансова компанія "Кредит Капітал" набуло права вимоги за даним кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно заяви позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзив не надала, тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Положеннями ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 грудня 2021 між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] було укладено договір №2688588 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно якого ТОВ "Лінеура Україна" зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості та зворотності, та платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складала 3000,00 грн., на строк 360 днів, яку ТОВ "Лінеура Україна" надало відповідачу, шляхом зарахування коштів на платіжну картку, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 3000,00 грн., що підтверджується листом АТ"УНІВЕРСАЛ БАНК" за № БТ/Е-15347 від 13 жовтня 2025 року, який надійшов на адресу суду за клопотанням позивача. 10 серпня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Кредит Капітал" було укладено договір факторингу №ККЛУ-10082023, згідно з умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Капітал" набуло права вимоги за даним кредитним договором. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором №2688588 від 14 грудня 2021 року складає 15 509,70 грн., з яких: - заборгованості по тілу кредиту 3000 грн.; - заборгованості за процентами 12509,70 грн. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до положень ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Лінеура Україна" повністю виконало взяті на себе зобов`язання, а позичальник навпаки, порушила умови Договору в частині вчасного повернення кредиту, а також відсотків за користування ним. За таких обставин, на підставі ст.ст.526,530,1049,1050,1054 ЦК України, зазначена у позовній заяві сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь правонаступника ТОВ "Лінеура Україна" ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" в повному розмірі. На підставі ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 грн.. Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн., суд зазначає наступне. Положеннями ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При цьому, законодавство не наводить форму та вимоги до документа, який підтверджує факт сплати клієнтом адвокатського гонорару. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: Договір про надання правової допомоги №0107 від 01 липня 2025 року; ордер про надання правничої допомоги серії ВС №1381377, акт наданих послуг №489 від 05 вересня 2025 року, та детальний опис наданих послуг від 05 вересня 2025 року. Таким чином, суд прийшов до висновку, що у відшкодуванні витрат на правничу допомогу слід відмовити з огляду на їх недоведення.

Outcome: approved