Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

11.02.2026 [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, згідно з якою просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів: диплома про вищу освіту серії [NUMBER] , виданого 25.12.1991 року Сумським сільськогосподарським інститутом та військового квитка серії [NUMBER] , виданого 16.06.1987 року [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до паспорта громадянина України прізвище заявника [PERSON] . При підготовці документів для оформлення пенсії за віком заявником було виявлено розбіжності в написанні прізвища, а саме: в дипломі про вищу світу та у військовому квитку прізвище заявника помилково зазначено як « [PERSON] ». [PERSON] зазначає, що в паспорті громадянина України старого зразка в графі на російській мові його прізвище також зазначалося « [PERSON] ». Заявник звертався до Сумського національного аграрного університету з проханням виправити помилку у дипломі, однак йому було відмовлено та надано довідку про те, що усі накази стосовного нього були видані на прізвище « [PERSON] » і виправити помилку вищий учбовий заклад не може. Тому [PERSON] вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів, оскільки в позасудовому порядку неможливо виправити помилки, допущені в написанні його прізвища в документах. Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнитию Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань не надавав. Суд, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Судом встановлено, що у належному заявнику паспорті громадянина України, який виданий 10.05.2019 органом 5912, зазначено [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). У довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданою Охтирською об`єднаною державною податковою інспекцією, вказано, що [PERSON] одержав ідентифікаційний номер (а.с. 5). Також встановлено, що у довідці про реєстрацію місця проживання особи дані заявника вказано правильно: [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з копії диплома, виданого Сумським сільськогосподарським інститутом, прізвище заявника зазначено: « [PERSON] » як українською так і російською мовами (а.с. 6). У військовому квитку, який належить заявнику, його дані записані російською мовою, прізвище зазначено: « [PERSON] » ( а.с. 10). Заявником було надано копію свого старого паспорту громадянина України, з якого вбачається, що його прізвище українською мовою було записано « [PERSON] », а російською мовою було записано « [PERSON] » (а.с. 12). В матеріалах справи наявна довідка, видана Сумським національним аграрним університетом, в якій зазначено, що усі накази щодо навчання заявника у закладі вищої освіти, видавалися із зазначенням прізвища « [PERSON] » ( а.с. 7). Звернення заявника до закладу вищої освіти із запитом свідчить про його намагання вирішити питання в позасудовому порядку. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Зважаючи на частину 4 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Перевіривши коло залучених у цій справі заінтересованих осіб, суд вбачає правильність у визначенні осіб, на права та обов`язки яких може вплинути рішення по даній справі, а отже потреба у залученні інших заінтересованих осіб відсутня. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по-батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що неправильне написання прізвища заявника у дипломі і військовому квитку вплине на можливість оформлення [PERSON] пенсії за віком, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги, оскільки всі інші анкетні дані особи співпадають з тими даними, що містяться в паспорті громадянина України.

Outcome: approved