Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СВЕА ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №472286 від 31.10.2022 у розмірі 37186,80 грн. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 31.10.2022 між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит», укладено Договір про надання споживчого кредиту «по продукту «NewShort» №472286 від 31.10.2022, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 4200,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надали відповідачу кредит на вказану суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 11.01.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС», уклали Договір факторингу №01.02-95/24 від 11.01.2024. Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «Фінансова Компанія «СВЕА ФІНАНС» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №472286 від 31.10.2022. Сума заборгованості відповідача становить - 37186,80 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 4200 грн.; заборгованість за процентами 32986,80 грн. Відповідач заборгованість за кредитним договором, в добровільному порядку, первісному кредитору та позивачу не погасив. А тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Вказаний позов надійшов до Луцького міськрайонного суду Волинської області - 06 листопада 2025 року. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Володимирецького районного суду Рівненської обалсті. Вказана цивільна справа надійшла до Володимирецького районного суду Рівненської області 17 грудня 2025 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Належним чином повідомлений відповідач, в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав: Судом встановлено, що 31.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №472286 від 31.10.2022. Відповідно до п.1.3 договору, сума кредиту складає 4200 грн. Згідно п.1.4 договору, строк кредиту 365 днів. Відповідно до п.1.5, п.п.1.5.1 договору, тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день. Відповідач прийняв умови кредитного договору та підписав зазначений кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора (пароля-смс). Відповідно до п. 9.6 вказаного договору він укладається в електронній формі. Крім того, разом з підписанням Договору про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №472286 від 31.10.2022 відповідачем підписано графік платежів (додаток № 1 до вказаного договору). Також, 31 жовтня 2022 року [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора підписав паспорт споживчого кредиту де він підтвердив, що: в разі невиконання зобов`язань за Договором або відповідно до законодавства України, третім особам може бути передана інформація про укладення Договору, його умови, стан виконання, наявність та розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, процентів за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов?язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту), розмір неустойки та інших платежів, що стягуються; попередньо узгоджено з кожною із вказаних третіх осіб передачу їх персональних даних Товариству та їх обробку для забезпечення взаємодії за Договором та отримано від кожного з них окрему згоду на таку передачу (обробку) та взаємодію; відомо про передбачену статтею 182 Кримінального кодексу України відповідальність за незаконне збирання, зберігання, використання, поширення ним конфіденційної інформації про третіх осіб, персональні дані яких будуть передані Товариству в процесі укладання, виконання та припинення Договору; у випадку відступлення прав вимог за Договором та/або залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості за Договором, право на взаємодію з третіми особами будуть мати відповідно новий кредитор та/або колекторська компанія, з урахуванням наданих мною підтверджень та інших даних зазначених в цьому інформаційному повідомлені. Наведене свідчить про те, що сторони погодили умови кредитування, в тому числі, сплату процентів за користування кредитними коштами. Як зазначено у листі ТОВ «ПЕЙТЕК» №20250912-4252 від 12.09.2025, відповідно до відомостей, що містяться в Реєстрі платіжної інфраструктури ТОВ «ПЕЙТЕК», код ЄДРПОУ 44103264, є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг. Відповідно до отриманої ліцензії від Національного банку України (рішення від 29.05.2023 № 21/990-РК), що переоформлена Національним банком України 24.05.2024 (витяг Національного банку України із Державного реєстру фінансових установ про внесення 24.05.2024 запису до Державного реєстру фінансових установ про переоформлення ліцензій), Товариство надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Між Товариством та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №03052022-1 від 2022-05-03. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: на суму 4200.00 грн. Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК»-7718f1b6-e8a2-4ae4-a0cd-96ec23b45d27. Номер транзакції в системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»-8e609afb8c5f1854e9a88cbb25757532 Session ID-018540125823. Сайт торгівця http://selflecredit.com.ua. Код авторизації - 2401BD . Банк-еквайр АТ «ПУМБ». Дата і час створення 2022-10-31 18:55:05. Дата і час прийняття в роботу 2022-10-31 18:55:06. Дата і час виконання 2022-10-31 18:55:11. Призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 4323357020369043. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору. 11.01.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС», уклали Договір факторингу №01.02-95/24. ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" (Клієнт) та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (Фактор) уклали Договір факторингу № 01.02-95/24, відповідно до п. 2.1. якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Додатком № 1 до Договору факторингу № 01.02.-95/24 від 11 січня 2024 року є реєстр боржників. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб`єкту-фактору за плату (ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття "продаж дебіторської заборгованості" та "продаж прав боргових вимог". Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Належними доказами, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач ТОВ "СВЕА ФІНАНС" вважав, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань порушує його права, як нового кредитора відповідно до укладеного між ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" Договору факторингу № 01.02.-95/24 від 11 січня 2024 року. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, звертаючись до суду, позивач самостійно визначає в позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Своєю чергою, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах (постанова Великої палати Верховного Суду від 22 лютого 2024 року у справі №990/150/23). Судом досліджено наданий стороною позивача Реєстр боржників до Договору факторингу № 01.02.-95/24 від 11 січня 2024 року, однак при перевірці осіб боржників, право вимоги до яких за кредитними договорами набув позивач, судом не виявлено в переліку даних стосовно відповідача [PERSON] . Водночас, суд критично ставиться до наявного в матеріалах справи Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02.-95/24 від 11 січня 2024 року, сформованого на окремому аркуші, з зазначенням персональних даних відповідача, оскільки цей витяг сформовано самим позивачем, не містить підписів сторін, що уклали договір факторингу, а містить лише підпис представника ТОВ "СВЕА ФІНАНС". При цьому, суд зазначає, що позивач не був позбавлений можливості надати суду Реєстр боржників до Договору факторингу № 01.02.-95/24 від 11 січня 2024 року, з наявною сторінкою, що містила би відомості про [PERSON] , однак позивачем надано лише першу та останню сторінки витягу, що позбавляє суд перевірити наявність відомостей для встановлення правомірності переходу права вимоги від ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" до ТОВ "СВЕА ФІНАНС", в тому числі за Договором № 472286 від 31.10.2022. Отже, з наданих позивачем доказів на підтвердження свого порушеного права боржником [PERSON] , а саме копії реєстру боржників, суд позбавлений можливості встановити існування права вимоги у позивача до відповідача, оскільки в реєстрі боржників відсутня інформація щодо боржника [PERSON] . У наданій копії реєстру боржників міститься перелік боржників, разом з тим, прізвище " [PERSON] " відсутнє у вказаному реєстрі боржників. Суд звертає увагу також на недостатність як доказу договору факторингу, оскільки він не містить будь-якої інформації, що могла б свідчити про відступлення права вимоги саме до відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про факторинг", боржник зобов`язаний сплатити фактору грошову суму для виконання грошової вимоги, за умови що відступлення права грошової вимоги зареєстровано у Реєстрі та такий боржник отримав повідомлення відповідно до статті 20 цього Закону. З урахуванням вимог закону, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності у нього права вимоги до боржника [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №472286 від 31.10.2022, а також порушення його прав у зв`язку з невиконанням боржником свого обов`язку з повернення кредитних коштів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач не заявляв клопотання про витребування доказів. З огляду на принцип змагальності, суд не має права за власною ініціативою витребовувати докази переходу права вимоги до відповідача за Договором про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №472286 від 31.10.2022 від ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" до ТОВ "СВЕА ФІНАНС". У постанові від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13 Верховний Суд зазначив, що сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі, належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом. Крім того, у постанові від 01 листопада 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (справа № 462/2056/20, провадження № 61-3758св23) зазначає, що засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. З огляду на вищевикладене, виходячи з вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження, суд приходить до висновку, що вимоги позову ТОВ "СВЕА ФІНАНС" про стягнення заборгованості є необґрунтованими, непідтвердженими належними доказами, та таким, що не підлягають задоволенню. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

Outcome: dismissed