Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» (далі по тексту ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс») звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просили: стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 57822813 від 15.05.2024, в сумі: 27 240,00 грн, на користь ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс»; стягнути з [PERSON] суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на користь ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.05.2024 між сторонами був укладений кредитний договір № 57822813, згідно з умовами якого відповідач отримала 4 000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Згідно з п.1.1 кредитного договору Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом (далі плата) відповідно до Графіку платежів, сплатити Комісію (за наявності) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (Копія довідки про ідентифікацію додається). Позивач умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму, але відповідач зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору № 57822813 від 15.05.2024 визначає, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сума заборгованості відповідача становить 27 240,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 21 240 грн; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту 0 грн; прострочена заборгованість за штрафами 2000 грн. Також Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 23635558/15 від 04.11.2025. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся з позовом до суду. Ухвалою судді від 19.12.2025 відкрито провадження у справі та справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 20.03.2026 подав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, справу розглядати без участі представника позивач. Зазначив, що відповідач не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином за останньою відомою адресою місця проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подала, від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Із матеріалів справи встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Фінансова Компанія «Тайгер-Фінанс» був укладений кредитний договір № 57822813 від 15.05.2024, згідно з умовами якого відповідач отримала 4 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до п.1.1. вказаного договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника. Типом кредиту є кредит. Згідно з п.1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4 000 грн. Відповідно до п.1.3. вказаного договору кредит надається/видається 2024 року загальним строком на 360 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 15.05.2024. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів. Згідно з п.1.4. договору повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником відповідно до Графіку платежів. Остаточний термін (дата) повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 10.05.2025. Відповідно до п.1.5. вказаного договору загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом (без врахування суми (тіла) кредиту) складає 21240 грн. в грошовому виразі та 6800 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1 договору. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 25240 грн. Денна процентна ставка становить 1,2. Згідно з п.1.5.1. договору пільгова процентна ставка за користування кредитом становить: 1,2% річних. Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом безготівкового переказу на банківську платіжну картку/особистий рахунок Позичальника (уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача). Відповідно до п. 2.2.3 договору за користування Кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: пільгова процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,2 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується лише протягом пільгового періоду користування Кредитом (30 календарних днів з 15.05.2024 по 14.06.2024). Після закінчення строку пільгового періоду нараховується стандартна процентна ставка; стандартна процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5 % за 1 день користування Кредитом, яка застосовується з першого дня Стандартного періоду (330 календарних днів з 15.06.2024 по 10.05.2025). Реквізити платіжної карти відповідача вказані в розділі 12 Договору, а саме [NUMBER] . Факт отримання коштів відповідачем підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім», із якого вбачається, що була здійснена транзакція № 1408999626 від 15.05.2024 у розмірі 4 000 грн на карту відповідача [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 57822813 від 15.05.2024 загальний розмір заборгованості відповідача становить 27 270,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 000,00 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 21 240 грн; прострочена заборгованість за штрафами 2 000 грн. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Оскільки своїх зобов`язань за кредитним договором [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом, тому позовні вимоги в цій частині суд вважає підставними, підтвердженими належними доказами та такими, які слід задовольнити. Щодо заборгованості за відсотками. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %. Таким чином, при обчисленні розміру заборгованості за відсотками слід враховувати поетапне зменшення розміру денної процентної ставки. Позивач здійснював нарахування відсотків за зниженою процентною ставкою 1,2 % в день з 15.05.2024 по 14.06.2024, та в розмірі 1,5 % в день з 15.06.2024 по 20.08.2024, що не виходить за межі розміру відсоткової ставки, визначеної у пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Однак суд вважає, що за період з 21.08.2024 по 10.05.2025 нарахування відсотків у розмірі 1,5% в день суперечить Закону, а тому за даний період підлягає перерахунку. За підрахунками, здійсненими судом, розмір боргу за відсотками становить 15 980 гривень 00 копійок, а саме: - з 15.05.2024 по 14.06.2024 становить 1 440 грн (4 000 (сума боргу) х 1,2 % = 48 грн х 30 (днів) = 1 440); - з 15.06.2024 по 20.08.2024 становить 4 020 грн (4 000 (сума боргу) х 1,5 % = 60 х 67 (днів) = 4 020); - з 21.08.2024 по 10.05.2025 становить 10 520 грн (4 000 (сума боргу) х 1 % = 40 х 263 (дні) = 10 520). Отже, враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо позовних вимог, суд вважає за необхідне позов у частині заборгованості за сумою боргу та сумою відсотків задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 57822813 у розмірі 19 980 грн 00 коп., яка складається з: 4 000 грн заборгованість за сумою кредиту та 15 980 грн 00 коп. заборгованість за відсотками. Разом із тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Цим пунктом також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, в силу дії вказаної вище прямої норми, ТОВ «ФК «Тайгер-Фінанс» зобов`язано було списати боржнику заборгованість за штрафами в сумі 2 000 грн, адже вона нарахована за кредитним договором, укладеним після 24.02.2022, тобто у період дії воєнного стану, що нині триває. Однак позивач списання штрафів не здійснив, а тому вимога позивача про стягнення штрафів в сумі 2 000 грн задоволенню не підлягає. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1 776 грн 78 коп. (19 980 / 27 240 х 2 422,40 = 1 776,78). Що стосується заявлених до стягнення витрат за надання позивачеві правничої допомоги в сумі 8 000 грн, суд вважає, що вказаний розмір витрат є завищеним з урахуванням категорії спору, складності справи, розгляду справи в порядку спрощеного провадження, реально затраченого часу адвокатом, тому суд вважає необхідним задовольнити витрати за надання позивачеві правничої допомоги частково, на суму 3 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial