Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

До Кіцманського районного суду Чернівецької області через систему «Електронний суд» звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - позивач) із позовною заявою [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 456342-КС-001 про надання кредиту від 14.11.2022 року, що становить 16854,20 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6730,31 грн., суми прострочених платежів по процентах 10123,89 грн., а також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 14.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 456342-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». У позовній заяві позивач стверджує, що ТОВ «Бізнес Позика» 14.11.2022 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти договір № 456342-КС-001 про надання кредиту. 14.11.2022 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договіру № 456342-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4321, на номер телефону [NUMBER] , котрий боржником було введено/відправлено. Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 7000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, стверджує, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 01.12.2025 року утворилась заборгованість за договором № 456342-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 16854,20 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 6730,31 грн та суми прострочених платежів по процентах 10123,89 грн. 19.02.2026 року [PERSON] подала через канцелярію суду письмові пояснення, в яких зазначила, що раніше користувалася послугами цієї компанії, але про якусь заборгованість вони їй не повідомляли, на контакт теж відмовилися іти, просила суд взяти до уваги те, що вона не спроможна проплатити цю суму, адже немає ні нерухомого і рухомого майна, а працює на роботі з мінімальною ставкою 8500 грн. 24.02.2026 року представник позивача через систему «Електронний суд» подала додаткові пояснення, у справі в яких зазначила, що сторона відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: - укладення кредитного договору з позивачем; - отримання кредитних коштів за кредитним договором; - здійснення платежів за кредитним договором; - наявність заборгованості за кредитним договором. Позивач у поясненнях зазначив, що кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення позичальника з умовами кредитного договору та правилами; позичальник добровільно погодився з умовами кредитного договору та погодився його виконувати, протягом строку дії кредитного договору та/або після його закінчення позичальник не звернувся із заявою про розірвання кредитного договору та/або визнання кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин, всі істотні умови кредитного договору встановлені саме у кредитному договорі, який позичальник уклав з ТОВ «Бізнес Позика» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписав за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», на спростування позовних вимог відповідач не надала суду докази здійснення всіх платежів за кредитним договором у розмірі та строк, відповідно до встановленого у п.3.2.3. кредитного договору графіку платежів. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 19 лютого 2026 року об 11:00 год., за клопотанням позивача зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати суду інформацію, яка містить банківську таємницю. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 лютого 2026 року розгляд справи відкладено на 26 березня 2026 року о 10:30 год. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині додаткових пояснень, поданих 24.02.2026 року через систему «Електронний суд», представник позивача просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання, призначене на 26 березня 2026 року о 10:30 год., не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про місце, дату та час розгляду справи. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 14 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - кредитодавець) та [PERSON] (далі - позичальник) уклали договір № 456342-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (далі - кредитний договір) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10, 2.11, кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів» ТзОВ «Бізнес Позика». Тип кредиту: кредит. Строк, на який надається кредит: 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентнаставка за кредитом: в день 1,16272505, фіксована. Комісія за надання кредиту (надалі - Комісія): 1050,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 7000,00 грн. Строк дії договору: до 06.03.2023 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 14720,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 12248,27 процентів. Дата видачі кредиту 14.11.2022. Дата повернення кредиту 06.03.2023. Відповідно до п. 4.2.3. кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, до закінчення строку (терміну) дії договору. Відповідно до паспорта споживчого кредиту основні умови кредитування наступні: строк кредитування обраний клієнтом 16 тижнів; тип процентної ставки: фіксована; комісія за надання кредиту: 1050,00; загальні витрати за кредитом 7720,00 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника 14720,00 гривень. З даним паспортом споживчого кредиту [PERSON] ознайомилася 14.11.2022 року. 14 листопада 2022 року [PERSON] прийняла пропозицію (оферту) укласти договір № 456342-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) повністю і безумовно її прийняла та акцептувала. На підтвердження укладення електронного договору про надання кредиту № № 456342-КС-001 від 14.11.2022 року позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення цього договору, з якої вбачається, що 14.11.2022 року клієнт [PERSON] використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшла у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, підтвердила номер мобільного телефону, ознайомилася з умовами надання кредиту, паспортом споживчого кредиту, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснила акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. З анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи -https://my.bizpozyka.com) від 27.11.2025 року вбачається, що номер телефону позичальника [PERSON] [NUMBER] , а номер банківського рахунку [NUMBER] . Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, 14.11.2022 року о 19:15 згідно кредитного договору №456342-КС-001 від 14.11.2022 перераховано кошти [PERSON] на суму 7000,00 грн. На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надіслав суду лист № 20.1.0.0.0/7-260306/56837-БТ від 10.03.2026 р., в якому повідомив, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) до якого долучено виписку по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ), з якої вбачається, що 14.11.2022 року було перераховано на рахунок відповідача кошти в сумі 7000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, здійсненого позивачем, у відповідача станом на 27.11.2025 року наявна заборгованість за кредитним договором на суму 16854,20 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 6730,31 грн. та заборгованості по відсотках 10123,89 грн. Доказів повного погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором перед позивачем матеріали справи не містять. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагається, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати проценти. Судом встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором №456342-КС-001 про надання кредиту від 14.11.2022 року, який був укладений згідно чинного законодавства, позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, натомість доказів повного погашення заборгованості перед позивачем за вказаним договором відповідач суду не надала. Доводи відповідача, наведені нею у письмових поясненнях, не спростовують вищевказаних доказів, наявних у матеріалах справи. За наведених обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розстрочення виконання рішення суду. У письмових поясненнях, наданих суду 19.02.2026 відповідач просить взяти суд до уваги те, що вона не спроможна проплатити суму боргу, оскільки має роботу з мінімальною ставкою 8500 грн. Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Оскільки підстав для розстрочення виконання рішення у наведеній статті не зазначено, при вирішенні усного клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд керується ст. 435 ЦПК України, відповідно до якої вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує щодо фізичної особи її матеріальний стан. З огляду на складне матеріальне становище відповідача та відповідно відсутність у неї фінансової можливості одразу сплатити усю суму заборгованості, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення щомісячними платежами в рівних частинах строком на шість місяців з дня набрання рішенням законної сили. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved