Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

08 грудня 2025 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 6,777 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , діл. № [NUMBER] , переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 5122055400:01:002:0099; за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 6,777 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , діл. № [NUMBER] , переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 5122055400:01:002:0099. Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №1004/02-14 від 04 грудня 2025 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини надійшла 10 листопада 2025 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов, справу просить розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] у належить земельна ділянка площею 6,777 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , діл. № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 5122055400:01:002:0099 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №086762 від 09 листопада 2004 року. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 лютого 2012 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 83189087 від 10 листопада 2025 року, наданого приватним нотаріусом Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 03 травня 1977 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області; -син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 12 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області; -донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 13 вересня 2006 року Калчівською сільською радою Болградського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 1289 від 01 листопада 2024 року, виданою Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом на користь [PERSON] , що підтверджено відповідною заявою від 10 листопада 2025 року у спадковій справі №215/2025. Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №1004/02-14 від 04 грудня 2025 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини надійшла 10 листопада 2025 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved