Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 22 січня 2021 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] було укладено кредитний договір №1486171, який був підписаний у порядку, визначеному Законом України "Про електронну комерцію", згідно якого останній у було надано кредит в розмірі 2000 грн.. Зазначає, що 07 вересня 2021 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП" було укладено Договір факторингу №1-07092021, відповідно до якого до ТОВ "ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП" перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №1486171 від 22 січня 2021 року. 07 вересня 2021 між ТОВ "ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП" та ТОВ "ФКАЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" було укладено Договір факторингу №2-07/09/2021, відповідно до якого до ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №1486171 від 22 січня 2021 року. Відповідач зобов`язання за договором не виконала, в результаті чого в неї виникла заборгованість у сумі 5 560,00 грн., яка складається з 2000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3560,00 грн. прострочена заборгованість за процентами. На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" заборгованість за Кредитним договором №1486171 від 22 січня 2021 року в розмірі 5 560,00 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проьти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлялася рекомендованим листом з повідомленням про вручення та шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на адресу суду від відповідача не надходило. Положеннями ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, 22 січня 2021 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] було укладено кредитний договір №1486171, який був підписаний у порядку, визначеному Законом України "Про електронну комерцію", згідно якого останній було надано кредит в розмірі 2000 грн. з визначенням умов зі сплати процентів за користування кредитом. Відповідач отримала кредитні кошти в сумі 2000 грн. на свій картковий рахунок, зазначений в Кредитному договорі №1486171 від 22 січня 2021 року, що підтверджується даними листа ТОВ"Лінеура України" за вих.№2643_250702150927 від 02 липня 2025 року. 07 вересня 2021 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП" було укладено Договір факторингу №1-07092021, відповідно до якого до ТОВ "ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП" перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №1486171 від 22 січня 2021 року. 07 вересня 2021 між ТОВ "ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП" та ТОВ "ФКАЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" було укладено Договір факторингу №2-07/09/2021, відповідно до якого до ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №1486171 від 22 січня 2021 року. Отже, ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН", набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в неї заборгованості, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Положеннями ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно положень ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконала, що виявилося у неповернення кредитних коштів, що стало наслідком звернення ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН", в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. За положеннями ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за Кредитним договором №1486171 від 22 січня 2021 року, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. За таких обставин, суд виходячи з положень ст.141 ЦПК України вважає, що слід стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" судовий збір у розмірі 2422,40 грн.. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до положень ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно положень ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги №09/07/2025 від 09 липня 2025 року, акт про отримання правової допомоги від 16 грудня 2025 року, платіжна інструкція №1144 від 16 грудня 2025 року, що свідчать про оплату гонорару у сумі 10 500 грн.. Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, що є звичайним для даного виду правовідносин, обсяг доданих документів, що не є значним, заявленою сумою позовних вимог, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved