Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач - Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, заборгованості з абонентської плати, 3% річних та втрат від інфляції в загальному розмірі 58 453,20 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП «Кривбасводоканал». З 01.04.2022 у зв`язку із внесенням змін до Законів України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги» було введено плату за абонентське обслуговування, яка нараховується у фіксованому розмірі з розрахунку на один особовий рахунок, не залежно від кількості мешканців у квартирі. Відповідачі оплату за отримані послуги належним чином не здійснювали, у зв`язку з чим за період з 01.05.2019 по 30.06.2025 року виникла заборгованість у розмірі 55 042,09 грн та заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 по 30.06.2025 у розмірі 780,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно вказану заборгованість, а також 3% річних у сумі 420,09 грн та інфляційні втрати в сумі 1991,02 грн. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно і належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, за наявними у справі доказами з урахуванням додаткових письмових пояснень від 11.02.2026. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представником відповідачів - адвокатом Косенко Н.М. надано відзиви на позов від кожного з відповідачів, в яких зазначає, що [PERSON] з чоловіком [PERSON] та дітьми з березня 2022 року проживають в с. Лагодівка Баштанського району Миколаївської області, відповідач [PERSON] проживає за вказаною адресою з січня 2019 року. Відповідачі послугами позивача не користуються. У жовтні 2020 року зафіксовані останні покази водолічильника 310 м. куб. Коли 03.11.2025 проведено повторне опломбування того ж лічильника покази зазначені 413 м. куб. За вказаний об`єм позивач просить стягнути заборгованість. Також вказує, що [PERSON] має пільги з оплати за комунальні послуги як учасник бойових дій. Позивачем нараховувались пільги з травня 2019 року по вересень 2019 року та з вересня 2021 року по січень 2023 року. В подальшому нарахування пільг припинено з незрозумілих причин. Відповідачі з розрахунками заборгованості не погоджуються, оскільки в різних розрахунках суми оплат різняться за один і той же місяць, проте загальна сума заборгованості становить 56 042,09 грн. Просять у позовних вимогах відмовити позивачу. Представником позивача подано додаткові пояснення у справі, де вказує, що будучи зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , але проживаючи за іншою адресою відповідачі, на виконання свого обов`язку, передбаченого п.11 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не звертались до КП «Кривбасводоканал» з повідомленням про зміну свого фактичного місця проживання та заявою про припинення нарахувань. Документального підтвердження факту непроживання за місцем реєстрації не надавали. Тому у позивача були відсутні правові підстави не здійснювати нарахування за послуги водопостачання та водовідведення на відповідачів. Щодо порядку здійснення нарахувань за послуги водопостачання та водовідведення зазначають, що визначення обсягів спожитої комунальної послуги з централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється на підставі показань засобів обліку води або у разі їх відсутності на підставі затверджених норм споживання. Нарахування плати відповідачам за послуги позивача у період до 31.10.2020 здійснювалось на підставі показників засобу обліку води, переданих відповідачами. З 01.11.2020 - на підставі норм, затверджених рішенням Криворізької міської ради, у зв`язку з не наданням відповідачами показників засобу обліку води. Оскільки прилад обліку води відповідачів не пройшов періодичну повірку, він був знятий з абонентського обліку з 01.12.2020. Показники останнього не могли бути застосовані у розрахунках. Також представник позивача зазначила, що згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасники бойових дій мають право на пільгу при оплаті житлово- комунальних послуг. Проте, щоб нею скористатися, її необхідно оформити, звернувшись до відповідних державних органів, зокрема до Пенсійного фонду України із відповідними документами та заявою для внесення такої особи до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги. Пільга на оплату житлово-комунальних послуг надається Пенсійним фондом у грошовій формі. 10 вересня 2025 року позов надійшов до суду. 19 та 29 вересня 2025 року отримано інформацію стосовно зареєстрованого місця проживання відповідачів. Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені такі обставини. Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» надає послуги централізованого водопостачання та водовідведення в м. Кривий Ріг. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є побутовими споживачами послуг, які надає позивач за зазначеною адресою. Відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 06 лютого 2017 року між КП « Кривбасводоканал» і [PERSON] укладено договір про надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення. У зв`язку із змінами в законодавстві з 01 квітня 2022 року відносини між сторонами регулюються Типовим індивідуальним договором про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідачі вчасно та в повному обсязі оплату за надані послуги не здійснювали, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми боргу та бухгалтерської довідки до розрахунку, сума заборгованості відповідачів за період з 01.05.2019 по 30.06.2025 становить 55 262,09 грн. Лічильник відсутній, тому нарахування оплати проводилось по нормі споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб. З 01 квітня 2022 року здійснено нарахування плати за абонентське обслуговування з питного водопостачання в розмірі 10,30 грн щомісячно, по стокам в розмірі 9,70 грн щомісячно. Заборгованість по абонплаті за період з 01.04.2022 по 30.06.2025 склала 780,00 грн. Із розрахунку видно, що протягом періоду виникнення боргу споживачами здійснена оплата за отримані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 464,29 грн в травні 2019 року. Як видно із бухгалтерської довідки до розрахунку, відповідачами в період з 01.05.2019 по 30.06.2025 було сплачено 2300,00 грн, з яких 1835,71 грн на погашення заборгованості, що виникла до 01.05.2019; 464,29 грн на погашення заборгованості, що виникла після 01.05.2019. Інших оплат не надходило. У зв`язку із простроченням виконання відповідачами зобов`язань по оплаті за отримані послуги, позивачем за період з 01.03.2024 по 30.06.2025 нараховані три відсотки річних в розмірі 420,09 грн та втрати від інфляції в розмірі 1991,02 грн. Як видно із довідки №86/01-06 від 27.10.2025, виданої виконкомом Казанківської селищної ради [PERSON] дійсно проживає разом з дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] в [ADDRESS] з березня 2022 року (а.с.56). Також за вказаною адресою з січня 2019 року проживає [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Казанківської селищної ради №88/01-06 від 27.10.2025. На ім`я [PERSON] видано посвідчення від 26.07.2017, пред`явник якого має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.70). Як видно із копії акту опломбування вузла обліку питної води у багатоквартирному будинку від 03.11.2025, представниками цеху КП «Кривбасводоканал» і споживачем [PERSON] складено даний акт про те, що було проведено перевірку водопостачання за адресою: пр. Перемоги 3-39. Перевіркою встановлено, що мається водопровідне підключення від мереж обслуговуючої організації, встановлений лічильник №6015569, 2016 року випуску, дата держповірки 18.10.2025, показники 413 м3. Пломба держповірника не порушена. Акт підписаний споживачем і представником КП «Кривбасводоканал». Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачами зобов`язань зі сплати наданих житлово-комунальних послуг. 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 якого до житлово-комунальних послуг належать, в тому числі, комунальні послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1. ст. 1 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Пунктами 2, 5 ч.2 ст. 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Як передбачено ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором та не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні із споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з правовим висновком Великої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Проте споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах ВС КЦС від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). 01.05.2021 р. набрав чинності Закон України від 03.12.2020 №1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» (далі Закон №1060) яким внесено зміни, зокрема, до Закону України від 09.11.2017 №2189 «Про житлово-комунальні послуги», Закону України від 22.06.2017 №2119 «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та ряду інших законів України. Так, Законом №1060 внесено зміни до організації моделі договірних відносин, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання. Тобто, що стосується багатоквартирних будинків: у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Форма Договору між споживачем (мешканцем) та виконавцем послуг (КП «Кривбасводоканал») є публічною офертою, тобто фактично діє за замовчуванням, якщо Споживач офіційно не відмовився від надання послуги холодного водопостачання та водовідведення. Отже, навіть, якщо у Споживача на руках немає паперового примірника Договору, він має такі самі права та обов`язки стосовно отримання зазначених послуг, як і усі інші споживачі, які вже отримали свої примірники договорів. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. 01 березня 2022 року на офіційному веб-сайті КП «Кривбасводоканал» було опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування. Таким чином з 01.04.2022 року діє публічний типовий індивідуальний договір про надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. До 01.05.2022 діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Пунктами 18, 20, 21 Правил №630, передбачалось, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показів засобів обліку води або затверджених нормативів (норм) споживання. У разі відсутності у квартирі засобів обліку води, плата за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку на одну особу, встановленими органом місцевого споживання. При цьому, квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця. Засоби обліку води встановлені у квартирі та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці (п.п.9, 14, 15 Правил). Відповідно до Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими Постановою КМУ 05.07.2019 №690 (в редакції постанови КМУ від 02.02.2022 № 85) споживач надає щомісяця (у спосіб, передбачений договором) виконавцеві або визначеній власником (співвласниками) особі, яка здійснює розподіл обсягів послуг, інформацію про обсяги споживання послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води. Згідно зі ст. 41 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживачами за допомогою технічних засобів, що відповідають вимогам технічних регламентів. Як передбачено ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водовідведення» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів комунальних послуг регламентує ст.ст.10, 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», відповідно до положень яких, нарахування за послуги централізованого водопостачання та водовідведення відбуваються залежно від наявності квартирних лічильників або загальнобудинкового приладу обліку води. Якщо у помешканні є квартирні лічильники, то нарахування відбуваються на підставі переданих споживачем даних. У разі відсутності квартирних лічильників нарахування проводяться згідно з показаннями загальнобудинкового лічильника. Нарахування проводяться за нормами споживання у разі відсутності у споживачів квартирних лічильників та загальнобудинкового лічильника. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Відповідно до ст. 17 вказаного Закону засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, які встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Відповідно до наказу Міністерства економіки України від 13.10.2016 №1747, міжповірочні терміни для лічильників води встановлені - 4 роки. Виходячи з викладеного, засоби вимірювальної техніки дозволяється використовувати за умови, якщо вони пройшли державну повірку. Як встановлено судом в квартирі, за місцем реєстрації відповідачів, встановлений засіб обліку води, що визнається сторонами та видно із розрахунку заборгованості, в якому зазначені показники обліку, останні за жовтень 2020 року 310 м.куб. Нарахування плати за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення до 31.10.2020 здійснювалось з урахуванням показників обліку води. Подальші показники відповідачами не передавались. Відповідачами не заперечується той факт, що ними не передавались показники обліку води, посилаючись на те, що в квартирі ніхто не проживав та водою не користувався. Доказів щодо повірки лічильника води в період з 01.05.2019 по 30.06.2025 відповідачами не надано. У позивача такі дані відсутні. А отже, за відсутності даних про проходження повірки засобом вимірювальної техніки, нарахування здійснювались позивачем без врахування показань лічильника, за встановленими нормами споживання та тарифами. Як видно із акту від 03.11.2025 опломбування вузла обліку питної води у багатоквартирному будинку, 18.10.2025 проведена держповірка лічильника води в квартирі відповідачів, показники лічильника становили 413 м3. Акт підписаний відповідачкою [PERSON] , будь-яких зауважень щодо акту не зазначено. При цьому, суд не бере до уваги заперечення представника відповідачів, викладені у відзиві, щодо великого обсягу використаної води, зазначеної в акті, оскільки позовні вимоги стосуються періоду до 30.06.2025, акт опломбування був складений пізніше - 03.11.2025. Так, згідно з наданим суду розрахунком заборгованості та бухгалтерською довідкою, сума боргу по оплаті за централізоване постачання холодної води і водовідведення за період з 01.05.2019 р. по 30.06.2025 становить 55 262,09 грн. Різниця у показниках сплачених сум у розрахунку заборгованості та у бухгалтерській довідці, на що вказано представником відповідачів у відзивах, пояснюється тим, що із сплачених відповідачами 2300 грн в період з 01.05.2019 по 30.06.2025: 464,29 грн враховано на оплату за вказаний період; 1835,71 грн віднесена на оплату заборгованості що виникла до 01.05.2019. Крім того, у зв`язку із внесенням змін до Законів України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з 01 квітня 2022 року введено плату за абонентське обслуговування, що нараховується щомісячно з розрахунку на один особовий рахунок незалежно від кількості мешканців у квартирі. Абонентська плата нараховується у фіксованому розмірі незалежно від того, користувались послугою чи ні (п.39 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення). У п.29 Типового індивідуального договору встановлено, що плата за абонентське обслуговування становить 20 грн на місяць (з ПДВ) (з яких з централізованого водопостачання - 10,30 грн, з централізованого водовідведення - 9,70 грн). Тому, з 01 квітня 2022 року позивачем здійснено нарахування плати за абонентське обслуговування. Відповідно до наданого до суду розрахунку сума боргу відповідачів по оплаті за абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 р. по 30.06.2025 р. становить 780,00 грн. Як вказує представник відповідачів у відзивах, відповідачі не погоджуються із сумою нарахування боргу, оскільки не користувались водою. З цього приводу суду зазначає таке. Відповідно до п.45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 5 липня 2019 р. № 690, споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження. Аналогічне положення міститься у п.6 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». При цьому, споживачі зобов`язані інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі (п.47 вказаних вище Правил). Аналогічне положення міститься у п.11 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Як встановлено судом відповідачі не виконали свого обов`язку щодо повідомлення позивача, яким надаються комунальні послуги, з приводу тривалого непроживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Правом на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання, у передбаченому законом порядку, не скористались. За таких обставин у позивача були відсутні правові підстави не здійснювати нарахування за комунальні послуги водопостачання та водовідведення. З приводу заперечення відповідачів щодо неврахування пільг, які має відповідач [PERSON] , при нарахуванні плати за послуги позивача, суд зазначає таке. Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 373, який набрав чинності 27.04.2019, визначає механізм надання громадянам у грошовій формі пільг, зокрема, на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг - централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги згідно із Законами України. Встановлено, що відповідно до посвідчення серії [NUMBER] виданого 26.07.2017 [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни. Для призначення пільг пільговики, які перебувають на обліку в Реєстрі осіб, які мають право на пільги, що є структурною підсистемою Єдиного соціального реєстру, або їх законні представники, або дієздатні повнолітні члени сім`ї пільговика, на яких поширюються пільги і відомості про якого наявні в Реєстрі, звертаються з відповідною заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг: до 30 листопада 2022 р. включно - до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання (або фактичним місцем проживання - у разі перебування на обліку в Реєстрі за фактичним місцем проживання); починаючи з 1 грудня 2022 р. - до органів Пенсійного фонду України (п.3-1 Порядку). Враховуючи викладене позивач не наділений повноваженнями на надання пільг споживачам щодо сплати комунальних послуг. Також відповідачами не надано доказів звернення до відповідних державних органів із заявами про надання пільг на оплату комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, тому заперечення з цього приводу є неспроможними, такими, що не відповідають встановленим положенням нормативних актів, та не стосуються спору між сторонами, а тому відхиляються судом. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та у встановлений строк. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідачі не виконавали своїх зобов`язань як споживачі комунальних послуг, а саме: щомісячно покази лічильника води не передавали, повірку лічильника у визначений строк не здійснили, заяви про тимчасову відсутність за місцем реєстрації для реалізаціїї права на неоплату вартості послуг позивачу не надали, оплату за послуги з водопостачання та водовідведення та за абонентське обслуговування не вносили, внаслідок чого виникла заборгованість. Перевіривши наданий позивачем розрахунок суд погоджується з сумою заборгованості та проведеним розрахунком позивача, який є обґрунтованими і здійсненим у відповідності до встановлених норм споживання та вартості послуг. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 травня 2019 року по 30 червня 2025 року у розмірі 55 262,09 грн, заборгованість з абонентської плати у розмірі 780,00 грн. Відповідачами та їх представником зазначені розміри заборгованості не спростовано, свого розрахунку не наведено, доказів про іншу суму заборгованості або про її відсутність суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як видно із матеріалів справи, позивач заявляє вимоги про стягнення солідарно з відповідачів на його користь 3% річних від простроченої суми в розмірі 420,09 грн та інфляційних втрат в розмірі 1991,02 грн, нарахованих на суму несплаченої заборгованості, та надав відповідні розрахунки. Верховним Судом у постанові від 18.05.2020 у справі №176/456/17 викладений висновок, згідно якого «Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплати грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. А в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином вирішуючи спір в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, суд виходить із того, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3% річних не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Враховуючи викладене з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку 3% річних у розмірі 420,09 грн та інфляційні витрати у розмірі 1991,02 грн. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). На підставі ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, надані сторонами, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку що право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення солідарно з відповідачів суми заборгованості за централізоване водопостачання та водовідведення, з плати за абонентське обслуговування, втрат від інфляції та трьох відсотків річних у вищезазначених розмірах. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Доводи представника відповідачів, викладені у відзивах, не спростовують висновків суду. При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, слід стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 3 028,00 грн у рівних частинах з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved