Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 29 грудня 2025 року представник [PERSON] адвокат Прозорський І.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АС №1156516 від 19 грудня 2025 року звернувся до суду вказавши, що [PERSON] , є власником 22 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 41,0046 га, розташованих на території Чоповицької селищної ради Коростенського району Житомирської області. На підставі договору оренди землі №1-01 від 23.01.2023 зазначені земельні ділянки передані у строкове платне користування ТОВ «Степанкове», що підтверджується актом приймання-передачі та державною реєстрацією права оренди. Предметом договору є такі земельні ділянки (кадастрові номери): 1823455400:04:000:0196, 1823455400:04:000:0201, 1823455400:04:000:0202, 1823455400:04:000:0203, 1823455400:04:000:0204, 1823455400:04:000:0207, 1823455400:04:000:0208, 1823455400:04:000:0210, 1823455400:04:000:0212, 1823455400:04:000:0218, 1823455400:04:000:0243, 1823455400:04:000:0244, 1823455400:04:000:0294, 1823455400:04:000:0295, 1823455400:04:000:0296, 1823455400:04:000:0297, 1823455400:04:000:0298, 1823455400:04:000:0299, 1823455400:07:000:0195, 1823455400:07:000:0196, 1823455400:07:000:0197, 1823455400:07:000:0198. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язаний щорічно до грудня сплачувати орендну плату у розмірі 2500 грн за 1 га, що становить 102 511,50 грн на рік (без урахування індексації), із урахуванням індексу інфляції та передбаченої договором відповідальності у вигляді пені за прострочення. Однак відповідач, починаючи з 2023 року, систематично не виконує свого обов`язку щодо сплати орендної плати, внаслідок чого утворилась заборгованість. Будь-які докази здійснення платежів відсутні, що підтверджує тривалий та системний характер порушення зобов`язань. Станом на 01.12.2025 загальна сума заборгованості з урахуванням індексації та пені становить 353 784,97 грн, у тому числі: ?за 2023 рік 117 537,98 грн; ?за 2024 рік 126 764,72 грн; ?за 2025 рік 109 482,28 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про розірвання договору та погашення заборгованості, однак така вимога не була отримана відповідачем та залишилась без виконання. У зв`язку з викладеним позивач просить суд розірвати договір оренди землі №1-01 від 23.01.2023 та стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 353 784,97 грн. Явка сторін по справі: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належно. Представник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, пі час судового засідання 16 лютого 2026 року позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Степанкове» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву з доказами, які підтверджують заперечення проти позову, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідачів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що що [PERSON] є власником 22 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 41,0046 га, розташованих на території Чоповицької селищної ради Коростенського району Житомирської області. Власність, яких підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. (а.с.22-92) 23 січня 2023 року між позивачем та ТОВ «СТЕПАНКОВЕ» укладено договір оренди землі №1-01, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування зазначені земельні ділянки. Право оренди на вказані земельні ділянки зареєстровано у встановленому законом порядку, а самі ділянки передані відповідачу за актом приймання-передачі. Предметом договору є земельні ділянки з кадастровими номерами: 1823455400:04:000:0196, 1823455400:04:000:0201, 1823455400:04:000:0202, 1823455400:04:000:0203, 1823455400:04:000:0204, 1823455400:04:000:0207, 1823455400:04:000:0208, 1823455400:04:000:0210, 1823455400:04:000:0212, 1823455400:04:000:0218, 1823455400:04:000:0243, 1823455400:04:000:0244, 1823455400:04:000:0294, 1823455400:04:000:0295, 1823455400:04:000:0296, 1823455400:04:000:0297, 1823455400:04:000:0298, 1823455400:04:000:0299, 1823455400:07:000:0195, 1823455400:07:000:0196, 1823455400:07:000:0197, 1823455400:07:000:0198. (а.с. 16-21) Відповідно до умов договору оренди, відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату у розмірі 2500 грн за 1 га на рік, що становить 102 511,50 грн на рік, з урахуванням індексації, шляхом перерахування грошових коштів до грудня кожного календарного року. У разі прострочення виконання грошового зобов`язання договором передбачено нарахування пені. Відповідач, починаючи з 2023 року, не виконував належним чином свої зобов`язання щодо сплати орендної плати, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Доказів сплати орендних платежів за 20232025 роки матеріали справи не містять. Відповідно до умов договору, річний розмір орендної плати становить 102 511,50 грн, що обчислений із розрахунку 2500 грн за 1 га земельних ділянок загальною площею 41,0046 га. При цьому договором передбачено, що орендна плата підлягає індексації відповідно до офіційних індексів інфляції. Судом встановлено, що позивачем здійснено розрахунок заборгованості окремо за кожен календарний рік із урахуванням: -базового розміру орендної плати; -коефіцієнта індексації (індексу інфляції) за відповідний рік; -кількості днів прострочення виконання грошового зобов`язання; -пені, передбаченої договором, за кожен день прострочення. Так, за 2023 рік позивачем враховано, що орендна плата підлягала сплаті до грудня 2023 року, однак фактично не сплачена. Розмір орендної плати за цей період був визначений пропорційно фактичному строку користування у 2023 році, після чого застосовано індекс інфляції (1,051), що дало суму 109 807,53 грн. На зазначену суму позивачем нараховано пеню за 704 дні прострочення виконання зобов`язання, у результаті чого загальна сума за 2023 рік склала 117 537,98 грн. За 2024 рік позивач виходив із повного річного розміру орендної плати 102 511,50 грн, до якого застосовано індекс інфляції 1,120, що становить 122 620,16 грн. У зв`язку з несплатою зазначеної суми, на неї нараховано пеню за 338 днів прострочення, внаслідок чого загальна сума заборгованості за 2024 рік визначена у розмірі 126 764,72 грн. За 2025 рік позивачем також враховано повний річний розмір орендної плати 102 511,50 грн, до якого застосовано індекс інфляції 1,068, що становить 109 482,28 грн. Станом на дату проведення розрахунку прострочення виконання зобов`язання за цей період не настало, у зв`язку з чим пеня не нараховувалась. Таким чином, загальна сума заборгованості, визначена позивачем із урахуванням індексації та пені, становить 353 784,97 грн. (а.с.122) Також судом встановлено, що позивач вживав заходів досудового врегулювання спору, зокрема направляв на адресу відповідача письмову вимогу про погашення заборгованості та розірвання договору, однак вказана кореспонденція була повернута відправнику у зв`язку з її неврученням адресату. ( а.с. 118-121) Інших доказів, які б свідчили про належне виконання відповідачем умов договору або спростовували доводи позивача, суду не надано. Мотиви та застосовані норми права. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених ЗК України, ЦК України та іншими законами України і договором оренди землі. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч.1 ст. 611 ЦК України). За змістом ч.1 та ч.2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на дату укладення договору оренди земельної ділянки) істотними умовами договору оренди земельної ділянки є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата (розмір, індексація, спосіб та умови розрахунків, строки, порядок внесення і перегляду та відповідальність за несплату). За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на дату укладення договору оренди земельної ділянки) передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Пунктом д) частини першої статті 141 Земельного кодексу України встановлено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд зазначає, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б спростували доводи позивача щодо невиплати їй орендної плати за договором оренди земельної ділянки. Судом встановлено, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.12.2025 становить 353 784,97 грн, яка складається з: ?за 2023 рік 117 537,98 грн, у тому числі пеня 7 730,45 грн; ?за 2024 рік 126 764,72 грн, у тому числі пеня 4 144,56 грн; ?за 2025 рік 109 482,28 грн. Вказана заборгованість включає основний борг, суму індексації (інфляційних втрат) та пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд перевірив наданий позивачем розрахунок і дійшов висновку, що він здійснений відповідно до умов договору та не спростований відповідачем, у зв`язку з чим підлягає прийняттю судом як належний та допустимий доказ. Пунктом 11 договору оренди землі передбачено обчислення орендної плати з урахуванням індексації. Позивачем застосовано офіційні індекси інфляції, а саме: ?за 2023 рік 1,051; ?за 2024 рік 1,120; ?за 2025 рік 1,068. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник зобов`язаний відшкодувати кредитору втрати від знецінення грошових коштів. Це положення застосовується також до випадків, коли договір передбачає нарахування індексації (компенсації інфляційних втрат) для збереження реальної вартості грошей, що підлягають сплаті. Індексація не є штрафом, а виступає способом відновлення майнового становища кредитора та компенсації економічних втрат через інфляцію. Суд зазначає, що інфляційна складова не є штрафною санкцією, а виступає способом компенсації знецінення грошового зобов`язання та відновлення майнового становища кредитора. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України пеня є видом неустойки, що нараховується за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Outcome: approved