Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У грудні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила: 1) розірвати договір про спільну діяльність № 220621 від 22.06.2021, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЛА ВЕЖА БУД»; 2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛА ВЕЖА БУД» на користь [PERSON] грошові кошти за договором про спільну діяльність № 220621 від 22.06.2021 та додатковими угодами до нього у загальному розмірі 1 187 813,68 грн, з яких: 665 000,00 грн - кошти внесені за будівництво; 319 220,00 грн - кошти згідно з п. 5.6 Договору (штраф); 150 083,96 грн - інфляційні втрати; 53 509,72 грн - 3% річних, а також судові витрати по справі. В обґрунтування позову вказано, що 22.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» укладено договір про спільну діяльність № 220621, згідно з умовами якого товариство взяло на себе зобов`язання на свій ризик, за кошти інвестора, у строк не пізніше 01.04.2023 виконати увесь комплекс робіт по будівництву об`єкта нерухомості - багатоповерхового житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером: 3220489500:02:021:0589 за адресою: Київська область, Білоцерківський район, в межах Шкарівської сільської ради, ввести об`єкт в експлуатацію та передати інвестору житлове приміщення, а саме квартиру [ADDRESS] . Оформлення права власності на об`єкт будівництва мало відбутися до 01.04.2023. Сума договору становить 785 850,00 грн. У Додатку № 2 «Графік фінансування будівництва» до Договору вказано, що під час підписання договору Інвестор сплачує Компанії грошові кошти в розмірі 515 000,00 грн. 22.06.2021 від позивачки Компанією було прийнято 515 000,00 грн та 01.07.2021 150 000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконала в повному обсязі, однак відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за спірним договором та не передав їй житлове приміщення, що є підставою для його розірвання. Також, відповідно до п. 5.6 розділу 5 договору за порушення договору позивач має право на стягнення штрафу в розмірі 1,5% від суми фактично оплачених коштів (у випадку невиконання зобов`язання компанією) за кожен календарний місяць, що становить 319 220,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути на її користь інфляційні втрати у розмірі 150 083,96 грн та 3% річних у сумі 53 509,72 грн. Заяви та клопотання, позиції учасників справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Ярмолу О.Я.. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 08.12.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.29). Ухвалою суду від 20.01.2026 занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті (а.с.34). У судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Чередніченко Ю.М. не з`явився, 16.03.2026 подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, заперечень щодо винесення заочного рішення не заявляв. Представник відповідача ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав. З огляду на положення ч. 7, 8, 10 ст.128, ч. 1 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином. За таких обставин неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 22.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЛА ВЕЖА БУД» (Компанія) та [PERSON] (Інвестор) укладено договір про спільну діяльність № 220621. Згідно з пп. 1.1.-1.3 договору, він є змішаним, містить елементи інвестиційного договору та договору підряду на будівництво, а також містить усі інші істотні умови, відносно яких, за згодою сторін, досягнуто згоду. Компанія зобов`язується на свій ризик, за кошти інвестора виконати увесь комплекс робіт по будівництву об`єкта нерухомості: багатоповерхового житлового будинку на земельній ділянці за кадастровим номером 3220489500:02:021:0589 за адресою: Україна, Київська область, Білоцерківський район, в межах Шкарівської сільської ради. Ввести об`єкт в експлуатацію та передати Інвестору житлове приміщення (квартиру), які визначені сторонами в додатку № 1 до договору (надалі - Об`єкт нерухомості). В поняття Об`єкт нерухомості згідно з цим договором крім самого Об`єкту нерухомості входять також системи електропостачання, централізованого теплопостачання, водопостачання та водовідведення, будь-які інженерні та інші комунікації, якими обладнаний об`єкт, що забезпечує можливість використання Об`єкту нерухомості за призначенням. Вимоги Інвестора щодо Об`єкта нерухомості, стоки, кошториси будівництва та інші умови визначаються в додатку № 1 до даного договору. Для оформлення права власності на об`єкт будівництва, компанія зобов`язується надати інвестору: акт прийому-передачі об`єкту будівництва; довідку про оплату в повному обсязі вартості об`єкту будівництва (пп. 2.1.7. договору). Відповідно до п. 3.2. договору оформлення права власності Інвестору на об`єкт будівництва здійснюється компанією до 01.04.2023 за умови виконання Інвестором умов п. 3.1. даного договору, тобто у разі сплати Інвестором коштів відповідно до графіка фінансування будівництва, який є додатком № 2 до договору. Згідно із п. 4.1. договору запланований термін введення в експлуатацію об`єкта нерухомості разом з усіма видами робіт 01.04.2023. Пунктом 5.6. договору передбачено, що за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором Компанія сплачує Інвестору або ж Інвестор сплачує Компанії штраф у розмірі 1,5% від суми несплачених коштів (у випадку невиконання зобов`язання Інвестором) та 1,5% від суми фактично оплачених коштів (у випадку невиконання зобов`язання Компанією) за кожен календарний місяць. За умовами додатку № 1 до даного договору, сторони погодили наступні специфікації об`єкту нерухомості: місцезнаходження об`єкту нерухомості: Київська область, Білоцерківський район, в межах Шкарівської сільської ради, [ADDRESS] , [ADDRESS] (пп. 1.1), загальна площа об`єкту нерухомості (квартири) повинна становити 50,7 кв.м. (пп. 1.2), попередня вартість площі об`єкта нерухомості (квартири) на час закінчення виконання будівельних робіт по об`єкту нерухомості (додаток № 1), що планується збудувати, становить: 785 850,00 грн за 50,7 кв.м. За змістом додатку № 2 до даного договору, сума договору про спільну діяльність № 220621 від 22.06.2021 становить: 785 850,00 грн. Під час підписання Договору Інвестор сплачує Компанії грошові кошти в розмірі: 515 000,00 грн. В строк не пізніше 31.07.2021 Інвестор сплачує Компанії грошові кошти в розмірі 150 000,00 грн. До моменту отримання права власності (до 01.04.2023 року) Інвестор має в загальному сплатити Компанії 84,62% від суми Договору. 15,38% від суми Договору, а саме: 120 850,00 грн Інвестор сплачує після отримання права власності на Об`єкт нерухомості (квартиру), а також після підписання оглядового акту приміщення та здачі об`єкта в експлуатацію, але не пізніше 5-ти денного терміну після настання даних обставин. Додатком № 3 до договору встановлено умови договору про наступне: 1. Зведення капітальної споруд з обштукатурювання внутрішніх стін. 2. 3акриття віконних отворів та зовнішніх фасадних дверних отворів склопакетними конструкціями, тильних дверних отворів - металевими дверима або вхідними групами згідно з проектом. 3. Зведення комунікацій в об`єкт будівництва (квартиру): водопостачання з монтажем лічильника (без розведення труб), водовідведення (каналізація), автономне опалення (автономний котел у квартирі), електропостачання з монтажем лічильника. 4. Ремонт території загального користування та облаштування прибудинкової території. 22.06.2021 позивач [PERSON] на виконання договору № 220621 від 22.06.2021 сплатила ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» 515 000,00 грн, та 01.07.2021 150 000,00 грн відповідно, що підтверджується копіями квитанцій про отримання коштів (а.с.19). 28.08.2025 позивач звернулася до відповідача з претензією щодо врегулювання спору в добровільному порядку. Інших доказів матеріали справи не містять та суду не надано. Мотиви, з яких виходить суд та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ст. 42 Конституцій України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( стаття 11 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Отже, ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторонами в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з встановленими судом фактичними обставинами справи, між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, який є змішаним та містить елементи інвестиційного договору і договору підряду на будівництво. Судом також встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, сплативши відповідачу вартість будівельних робіт у розмірі 665 000,00 грн, однак відповідач порушив взяті зобов`язання, оскільки в запланований термін (до 01.04.2023) не складено відповідний акт прийому-передачі об`єкта будівництва та довідку, а отже не введено в експлуатацію об`єкт нерухомості та не оформлено за позивачем право власності на об`єкт будівництва. Пунктом 5.2 договору передбачено, що порушення умов договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментальних принципів, на якому ґрунтується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язків (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно із ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом із тим, згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору, як істотного, здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Вказана правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 04.02.2021 у справі № 607/1579/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 та від 15.03.2023 у справі № 295/3792/16. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, позивачем належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за спірним договором, при цьому ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» було допущено порушення умов договору щодо обов`язку збудувати та по закінченні будівництва передати позивачу у власність квартиру, що є істотним порушенням договору та підставою для його розірвання, оскільки позивач значною мірою позбавляється того, на що міг розраховувати за таким договором, а саме - отримання завершеного будівництвом житлового приміщення за адресою: Україна, Київська область, Білоцерківський р-н., в межах Шкарівської сільської ради, [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Цією нормою права передбачено відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. За змістом ст. 525, 526, 530, 614, 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 04.12.2019 у справі № 607/5403/18, від 09.09.2020 у справі № 607/1585/19, від 30.12.2020 у справі №607/5404/18. Таким чином, враховуючи, що ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» допустило істотне порушення умов договору і не забезпечило отримання позивачем завершеного будівництвом житлового приміщення (квартири), чим позбавило права позивача розраховувати на закінчення будівництва і отримання об`єкта нерухомості за внесенні кошти, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми сплачених ним коштів в розмірі 665 000,00 грн. Також, відповідно до п. 5.6. договору за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором компанія сплачує інвестору або ж інвестор сплачує компанії штраф у розмірі 1,5% від суми несплачених коштів (у випадку невиконання зобов`язання інвестором) та 1,5% від суми фактично оплачених коштів (у випадку невиконання зобов`язання компанією) за кожен календарний місяць. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача штраф, відповідно до п. 5.6 договору, що становить 319 200,00 грн (1,5% х 665 000,00 х 32). Водночас суд зауважує, що формула обрахунку суми штрафу є правильною, однак стороною позивача було допущено механічну описку, а саме зазначено розмір штрафу у сумі 319 220,00 грн Щодо вимоги про стягнення з відповідача коштів, у відповідності до ст. 625 ЦК України, слід зазначити наступне. За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ст. 599 ЦК України. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 (справа №758/1303/15-ц, провадження №14-68цс18) ст. 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18. Враховуючи ту обставину, що відповідач ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» порушив строки виконання договору, у [PERSON] виникло право на застосування наслідків такого порушення, зокрема у вигляді стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на підставі ст. 625 ЦК України. За період з 01.04.2023 по 05.12.2025 позивач просив стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми 665 000,00 грн в розмірі 53 509,72 грн та інфляційні втрати у розмірі 150 083,96 грн. Згідно з інформацією про індекси інфляції, розміщеної на офіційному сайті Держстандарту, за період з квітня 2023 року по жовтень 2025 року, визначено такий сукупний індекс інфляції 122,569%. За період з 01.11.2025 року по 05.12.2025 року відсутні офіційні індекси для розрахунку. Суд, перевіривши розрахунок позивача, провівши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заявлених до стягнення сум за прострочення грошового зобов`язання. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам поданим позивачем в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволено повністю, а позивач в силу ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 11 877,94 грн. (1 187 793,68*1%). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved