Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

У листопаді 2025 року МКП «Миколаївводоканал» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 30 569,75 грн. та судового збору. В обґрунтування позову зазначило, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі споживачам за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та споживачами за вказаною адресою було укладено шляхом оформлення особового рахунку № [NUMBER] та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. Проте відповідачами оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної несплати споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2025 року наявна заборгованість у сумі 30 569,75 грн., яка складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення 28 856,15 грн. та абонентської плати 1 713,60 грн. Нарахування за надані послуги відбувалось з урахуванням благоустрою помешкання на підставі рішень ММР № 385 від 26.06.1998, № 592 від 14.07.2017, № 661 від 28.07.2021 за нормою 9,10/8,94 куб.м. з розрахунку на одну людину за місяць. При цьому кількість зареєстрованих осіб за вказаною адресою становить 2 особи. Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 07.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 24.12.2025 від [PERSON] та [PERSON] надійшов відзив на позовну заву, згідно якого вони просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову посилались на те, що раніше за заявою МКП «Миколаївводоканал» судом вже було видано судовий наказ про стягнення заборгованості з відповідачів за вказаний період, який в подальшому було скасовано. На переконання відповідачів, це свідчить про встановлення судом наявності спору між сторонами. Крім того зазначали, що [PERSON] з 2022 року має статус внутрішньо переміщеної особи, а [PERSON] з 2022 року постійно проживає за межами України. Також вказували, що в кв. [ADDRESS] з 2022 року фактично ніхто не проживає. 05.01.2026 на адресу суду від представника позивача надійшла зава про уточнення позовних вимог. Представник МКП «Миколаївводоканал» посилався на те, що після отримання відомостей про відсутність відповідачів за місцем реєстрації, позивачем було здійснено перерахунок заборгованості з урахуванням наданих доказів. На підставі викладеного представник позивача просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за надані з 01.10.2021 по 31.10.2025 послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та нарахованої плати за абонентське обслуговування у сумі 22 415,14 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 05.01.2026 від представника позивача МКП «Миколаївводоканал» на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зауважує на тому, що саме на споживача послу покладено обов`язок надавати інформацію щодо осіб, які фактично споживають послуги водопостачання та водовідведення. Проте в період з жовтня 2021 року по 31.10.2025 відповідачі не повідомляли МКП «Миколаївводоканал» про їх відсутність у житловому приміщенні та не надавали жодних доказів не споживання ними послуг. 26.01.2026 від [PERSON] та [PERSON] надійшли письмові пояснення у справі, згідно яких вони вказують на те, що з 2022 року фактичне проживання у квартирі за вищевказаною адресою відсутнє, а відтак фактичне споживання послуг водопостачання та водовідведення у спірний період не здійснювалось. [PERSON] не є співвласницею квартири, у зв`язку з чим підстави для солідарного стягнення з неї плати за житлово-комунальні послуги є спірним. 24.03.2026 від МКП «Миколаївводоканал» на адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог шляхом їх зменшення, в якій позивач остаточно просить суд стягнути на свою користь: - з [PERSON] заборгованість за період з 01.10.2021 по 25.05.2022 за надані послуги водопостачання та водовідведення у сумі 3 588,20 грн.; - з [PERSON] заборгованість за період з 26.05.2022 по 31.10.2025 за надані послуги водопостачання та водовідведення у сумі 12 614,93 грн.; - в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за нараховану плату за абонентське обслуговування за період з 01.02.2022 по 31.10.2025 у сумі 1 713,60 грн. - судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Протокольною ухвалою суду від 25.03.2026 заява про зменшення позовних вимог прийнята судом. 25.03.2026 від [PERSON] на адресу суду надійшли письмові пояснення у справі, згідно яких вона вказує на те, що її донька [PERSON] у спірний період перебувала за кордоном, що підтверджується наданими нею письмовими доказами. При цьому навіть короткострокове перебування її на території України не свідчить про постійне проживання у квартирі та не підтверджує фактичне споживання комунальних послуг. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували системне проживання або користування житлом у спірний період. Представник позивача МКП «Миколаївводоканал» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в суді позов визнала частково, просила долучити до матеріалів справи письмові пояснення від 25.03.2026 з додатками, а також квитанцію про сплату витрат за абонентське обслуговування в розмірі 1 713,60 грн. Окремо відповідач вказувала на те, що не визнає позовні вимог про стягнення заборгованості з її доньки [PERSON] за період з 26.05.2022 по 31.10.2025 в сумі 12 614,93 грн., оскільки вона не користувалась наданими позивачем послугами в зазначений період, фактично проживала за кордоном, не мала можливості виїхати за межі Держави Ізраїль, оскільки набувала у вказаній країні статус громадянина. Одо вимог про стягнення з неї боргу за період з 01.10.2021 по 25.05.2022 в розмірі 3 588,20 грн. позовні вимоги визнала частково в сумі 2 843,16 грн., оскільки вважає, що за вказаний період позивачем заборгованість була нарахована приймаючи до уваги наявність двох споживачів, а не одного. Повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та доданих до неї документів. Направлена на адресу її реєстрації судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились. Суд, вислухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва, сформованого 07.11.2025, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано дві особи: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до договору дарування квартири від 20.09.2000, посвідченого ПН ММНО Ніка Н.В., [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар кв. [ADDRESS] (а.с. 103). За особовим рахунком споживачів з 01.02.2022 встановлена абонентська плата в розмірі 38,08 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не проживають за вказаною адресою з лютого 2022 року. [PERSON] з 2022 року має статус внутрішньо-переміщеної особи, що підтверджується Довідкою від 15.08.2023 № 4818-5002908852, Довідкою про фактичне непроживання громадян на території Миколаївської міської територіальної громади від 22.12.2025 та Актами про встановлення факту непроживання за адресою [ADDRESS] від 25.12.2023, 14.02.2025 та 18.12.2025 (а.с. 38, 43, 53, 54-58). [PERSON] з 06.03.2022 року постійно проживає за межами України, що підтверджується паспортом громадянина Ізраїлю, виданого 16.05.2024, Випискою з Реєстру населення від 09.12.2025, Довідкою про відсутністю судимості від 22.03.2022 та Заявою про неперебування у шлюбі від 21.03.2022, виданими Посольством України в Державі Ізраїль (а.с. 44, 45, 49). Внаслідок неналежного виконання споживачами зобов`язань щодо сплати спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою за період з 01.10.2021 по 25.05.2022 заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення із розрахунку на двох споживачів становить 3 588,20 грн.; за період з 26.05.2022 по 31.10.2025 нарахування вартості спожитих послуг було здійснено на одного споживача [PERSON] , в розмірі 12 614,93 грн.; за період з 01.02.2022 по 31.10.2025 за адресою надання послуг нараховано плату за абонентське обслуговування в розмірі 1 713,60 грн. Свої обов`язки щодо надання послуг МКП «Миколаївводоканал» виконувало в повному обсязі, скарг від споживачів послуг за вищезазначеною адресою не надходило. Проте відповідачі свої обов`язки щодо оплати за надані послуг не виконали. Позивач 07.02.2025 звертався до Ленінського районного суду м. Миколаєва з заявою про видачу судового наказу, у зв`язку з наявністю у відповідачів заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання, водовідведення та нарахованої плати за абонентське обслуговування. 10.02.2025 року було видано судовий наказ у справі № 489/841/25, однак за заявою боржника наказ було скасовано ухвалою суду від 26.02.2025. Споживачі, які фактично користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення або звертаються до МКП «Миколаївводоканал» для отримання вказаних послуг, та вважаються такими, що ознайомлені, погоджуються та приєднуються до умов Договору. У зв`язку тим, що даний договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується (споживачем). Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якими є не тільки законні, а й підзаконні нормативно-правові акти. За відсутності таких умов та вимог зобов`язання виконується відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 322 ЦК України регламентує, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] в силу ст. 316, 322 ЦК України зобов`язана сплачувати борги за послуги водопостачання та водовідведення, оскільки є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . При цьому відповідачі не сплачували вчасно та в повному розмірі вартість послуг, що порушує право позивача на отримання коштів за надані послуги у встановлений законодавством строк, та в повному обсязі. За такого, у споживача [PERSON] як власника квартири, до якої надавались послуги, виникло зобов`язання сплатити заборгованість за спожиті послуги, а у позивача право вимагати виконання свого обов`язку щодо оплати наданих послуг. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги МКП «Миколаївводоканал» обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Так, після здійсненого позивачем перерахунку заборгованість [PERSON] за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення період з 01.10.2021 по 25.05.2022 становить 3 588,20 грн. Враховуючи викладені положення діючого законодавства,

Outcome: partial