Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із зазначеним позовом та просить стягнути із відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаною з регламентною виплатою у розмірі 24191,89 грн., а також вартість послуг експерта у розмірі 5156 грн. та судовий бір в сумі 3028 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 14.08.2024 о 17:30 год. в м. Коломия на перехресті вулиць Староміська Старицького відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ЗАЗ LANOS», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу «SUBARU FORESTER» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу потерпілого була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне), що підтверджується полісом серії ЕР 222349391 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору страхування на момент ДТП діяв. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Коломийського міськрайонного суду від 13.11.2024 року вина відповідача була доведена, і його визнано винним у скоєнні ДТП. Потерпілий звернувся до позивача із заявою про настання ДТП. За результатами звернення потерпілого та розгляду його заяви, позивачем було відкрито регресну справу №106909. У позивача виник обов`язок відшкодувати потерпілому заподіяну відповідачем шкоду. Відповідно до висновку вартість матеріального збитку завданого потерпілому становить 26202,27 грн. Позивачем було прийнято рішення про відшкодування потерпілому в загальному розмірі 24191,89 грн. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі висновку, а також наказу про відшкодування шкоди, відповідно до якого позивачем було здійснено регламентну виплату. Також, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 5156 грн. Загальний розмір понесених позивачем витрат склав 29347,89 грн. Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання повісток на адресу місця реєстрації. Про причину неявки суд не повідомив. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2024 року по справі № 346/4493/24 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн. (а.с.23-24). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки на момент заподіяння шкоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, власник автомобіля «SUBARU FORESTER» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] 17.11.2024 звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП (а.с.25-32). Згідно Звіту про незалежну оцінку майна №0110-24 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «SUBARU FORESTER» д.н.з. [NUMBER] , склала: 26220,27 грн. (а.с.33-60). Згідно копії наказу МТСБ України про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих наказано сплатити відшкодування у розмірі 24191,89 грн. (а.с.61-62). Згідно платіжної інструкції №10725 від 16.04.2025 року [PERSON] отримав на свій рахунок відшкодування в розмірі 24191,89 грн. (а.с.65). Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати в розмірі 5156 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №941069 від 18.10.2024 року (а.с.66). Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених позивачем витрат склав 29347,89 грн. Позивач надсилав на поштову адресу відповідача претензію про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 29347,89 грн. (а.с.63-64). Відповідно до пп. а п. 41.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати експертів для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч. 1 ст. 1191 ЦК України. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування в користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3028 грн. Відповідно до ч. 4-5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 38, 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 15, 1191 ЦК України,

Outcome: approved