Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. 22 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 157908 на суму 8000,00 грн. Договір укладено в електронній формі. Відповідач приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом [NUMBER] . Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. ТОВ «ФК «Кредіплюс» виконало свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. В свою чергу, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. 16 квітня 2025 року первісний кредитор та позивач уклали Договір факторингу № 16042025 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Таким чином, відповідно до Реєстру прав вимог № 1 від 16.04.2025 року до Договору Факторингу № 16042025 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 1 від 16.04.2025 до Договору факторингу № 16042025, до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить 13184,40 грн., яка складається з: 8000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 4683,40 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 501,00 грн. - заборгованість по комісії; 0,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Тому позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 157908 від 22.10.2024 у розмірі 13184,40 грн., а також судові витрати у справі. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 05 січня 2026 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надала. Інші заяви по суті справи та клопотання від сторін суду не надходили. Представник позивача Хлопкова М.С. в судове засідання не з`явилась. В позовній заяві звернулась з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 22 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 157908. Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 6be64e13. Згідно п. 2.1. договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.2.6. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Згідно пункту 2.2.1. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 8000,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 6000.00 грн. на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 2000,00 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Згідно пункту 2.3 договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Згідно пункту 2.5. договору комісія за надання кредиту складає 2000,00 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Згідно пункту 2.6. договору загальний строк кредитування за цим договором складає 84 днів з 22.10.2024 року (дата надання кредиту) по 14.01.2025 року. Згідно пункту 2.7. договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 6689,40 грн. Згідно пункту 2.9.1. договору орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом) складає 14689,40 грн. Факт перерахування коштів відповідачу [PERSON] на її платіжну картку № [NUMBER] підтверджується довідкою від 30 жовтня 2025 року за № 3881/30-10, виданої ТОВ «ФК «Кредіплюс». Згідно інформації АТ «Універсал Банк», наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, на картковий рахунок платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] було зараховано платіж у сумі 6000,00 грн 22.10.2024 року (а.с. 129-131). При цьому відповідач [PERSON] доказів неодержання коштів не надала. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Таким чином судом встановлено факт укладення ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] договору та одержання відповідачем за цим договором кредиту. Вирішуючи питання щодо переходу до позивача права вимоги за кредитним договором, суд встановив наступне. 16 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» (Клієнт) та ТОВ «Юніт Капітал» (Фактор) уклали Договір факторингу № 16042025. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 16042025 від 16.04.2025, передбачено, що згідно умов цього договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 16042025 від 16.04.2025 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.5. договору Реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма Реєстру прав вимог наведена в Додатку №1 до цього договору. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності Сторін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 16.04.2025 року до Договору факторингу № 16042025 від 16.04.2025 року, ТОВ «Юніт Капітал» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 157908 від 22.10.2024 року. Згідно реєстру прав вимоги № 1 від 16.04.2025 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] згідно договору № 157908 від 22.10.2024 року на загальну суму 13184,40 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру прав вимоги № 1 від 16.04.2025 року до Договору факторингу № 16042025 від 16.04.2025 року. Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» є новим кредитором у зобов`язанні з відповідачем. Також судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконала. Внаслідок цього утворилася заборгованість за тілом кредиту - 8000,00 грн., за процентами - 4683,40 грн. Але суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача комісії в розмірі 501,00 грн., оскільки кредитним договором не визначено переліку банківських послуг з управління та обслуговування кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена дана комісія, відсутні докази наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, тому дана вимога позивача є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. Будь-яких доказів, підтверджуючих погашення заборгованості відповідачем повністю або частково, до матеріалів справи не надано. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 157908 від 22.10.2024 року в сумі 12683,40 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту - 8000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 4683,40 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн., а всього 9422,40 грн. Оскільки позов судом задоволено частково (на 96%), з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судових витрат в розмірі 9045,50 грн (9422,40 грн х 96%) на відшкодування понесених судових витрат

Outcome: partial