Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

У січні 2026 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , потім по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17 червня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , під час якого у них народилися двоє синів: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею і знаходяться на її утриманні. 27 лютого 2023 року за рішенням суду шлюб між ними розірвано, після чого зареєструвала шлюб з [PERSON] . Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча зобов"язаний надавати. Стан здоров"я відповідача задовільний, на утриманні інших дітей не має. Ухвалою суду від 05.02.2026 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надіслала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання, призначені на 26.02.2026, 12.03.2026 та 26.03.2026, не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду повернулися відправлення з повістками з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв"язку з відсутністю адресата за адресою проживання. Крім того, відповідач про судове засідання призначене на 26.03.2026, повідомлений через оголошення на офіційному вебсайті суду. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За правилами ст.ст.15, 16 ЦК України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та вбачається з копій свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 02.03.2011, серії [NUMBER] від 20.07.2012, що учасники справи являються батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Згідно копії рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27.02.2023, зареєстрований 17.06.2006 виконкомом Тетірської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). Відповідно до довідки №5 від 05.01.2026, виданої Любарською селищною радою Житомирського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] та її сім"я: дочка [PERSON] , [INFO] , сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , фактично проживають в [ADDRESS] , без реєстрації (а.с.11). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно частин 1-3 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як вбачається з п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Поданими документами підтверджується, що під час шлюбу у позивачки та відповідача народилося двоє синів, які є неповнолітніми. Діти проживають з позивачкою, а відповідач проживає окремо в іншій територіальній громаді. Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З досліджених у суді доказів вбачається, що за станом здоров`я відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сторони добровільної угоди про сплату аліментів не досягли. На підставі викладеного та враховуючи пріоритетність прав дітей на достатнє забезпечення їх потреб, а також інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.01.2026 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів неповнолітніх дітей, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 1331,20 грн.

Outcome: approved