Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

27 січня 2026 року до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява АТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/10378154-SP від 04 червня 2021 року у розмірі 81638,39 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 04 червня 2021 року [PERSON] уклала з АТ «Таскомбанк» договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг, за яким кредитодавець відкрив їй рахунок із лімітом 100000 грн відповідно до умов, визначених у Публічній пропозиції, проте відповідачка належним чином свої кредитні зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 81638,39 грн, яку позивач просить стягнути на його користь разом із понесеними судовими витратами. 29 січня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачка у судове засідання на 09 березня 2026 року не з`явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами. У наступне судове засідання на 08 квітня 2026 про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте вона повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «За закінченням терміну зберігання». Судом враховується також судова повістка у електронному вигляді, надіслана на номер телефону, зазначений відповідачкою під час оформлення кредиту. Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається такою, що повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, із клопотаннями до суду не зверталася. Відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи встановлено, що 04 червня 2021 року [PERSON] підписала заяву-анкету № 002/10378154-SP щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank. За умовами договору кредитодавець відкрив [PERSON] поточний рахунок позичальниці № [NUMBER] в АТ «Таскомбанк» та видав картку № [NUMBER] з кредитним лімітом 100000 грн, а позичальниця зобов`язалася сплачувати проценти за його користування відповідно до умов Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк». Відповідачка користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою із рахунку, проте свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 30 вересня 2025 року за розрахунком позивача утворилася заборгованість у розмірі 81638,39 грн, з яких заборгованість за основним боргом 47994,68 грн та заборгованість за процентами 33643,71 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Як встановлено судом, [PERSON] , уклавши кредитний договір, взяла на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів та сплати процентів, проте свої зобов`язання належним чином не виконувала. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, встановлення судом факту неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, вказує на обґрунтованість пред`явлених позовних вимог у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами за користування грошима на загальну суму 81638,39 грн. З боку відповідачки суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених позивачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 2662,40 грн.

Outcome: approved