Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

09 лютого 2026 року ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - позивач) звернулось до суду з цим позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 36504,08 грн за кредитним договором №765854849 від 09 листопада 2020 року. Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.139-140). Сторони належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. При цьому, в прохальній частині позовної заяви представник позивача просить провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У разі неявки представника позивача у судове засідання, просить провести розгляд цивільної справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.8 на звороті). Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, на пропозицію суду відзив на позовну заяву не подав (а.с.143). Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Судом встановлено, що 09 листопада 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено договір №765854849. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати відповідачу кредит на суму 4000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Кредит надається строком на 24 днів від дати отримання кредиту позичальником. З метою отримання кредиту відповідач вказав свої анкетні та паспортні дані (а.с.25-26). 23 листопада 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено додаткову угоду до договору №765854849, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2400 грн (а.с.28). 27 листопада 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено додаткову угоду до договору №765854849, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 550 грн (а.с.29). 01 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено додаткову угоду до договору №765854849, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2050 грн (а.с.30). 01 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено додаткову угоду до договору №765854849, відповідно до якої сторони домовилися продовжити строк дії договору ще на 28 днів (а.с.27). 06 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено додаткову угоду до договору №765854849, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2300 грн (а.с.31). 22 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено додаткову угоду до договору №765854849, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2200 грн (а.с.32). 25 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено додаткову угоду до договору №765854849, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 300 грн (а.с.33). 29 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено дві додаткових угоди до договору №765854849, відповідно до яких сторони домовилися збільшити суму кредиту на 4450 грн та 1500 грн (а.с.33). 29 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено додаткову угоду до договору №765854849, відповідно до якої сторони домовилися продовжити строк дії договору ще на 28 днів (а.с.27 на звороті). 08 січня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою укладено додаткову угоду до договору №765854849, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2100 грн (а.с.36). 09 листопада 2020 року відповідачка заповнила заявку про отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав суму кредиту 4000 грн та номер картки 5168-75ХХ-ХХХХ-7175 (а.с.24). Згідно з копією довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційний системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахування коштів позичальнику відбулося 09 листопада 2020 року о 08 годині 14 хвилин 53 секунди (а.с.37). Відповідно до копій платіжних доручень та довідок щодо підтвердження платежів, первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кошти на картку №5168-75ХХ-ХХХХ-7175 у розмірі 300 грн, 1500 грн, 2200 грн, 2050 грн, 550 грн, 2400 грн, 4000 грн, 2100 грн, 4450 грн, 2300 грн, отримувач [PERSON] згідно договору №765854849 від 09 листопада 2020 року (а.с.38-47, 48-52). Згідно з копією розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», загальна сума заборгованості відповідачки становить 29091,36 грн (а.с.53-54). Відповідно до копії розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Таліон Плюс», загальна сума заборгованості відповідачки становить 18279,38 грн (а.с.55). Згідно копії виписки з особового рахунку за кредитним договором №765854849 від 09 листопада 2020 року, станом на 26 грудня 2025 року заборгованість відповідачки перед позивачем становить 36504,08 грн, з них: 18224,70 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту та 18279,38 грн прострочена заборгованість за процентами (а.с.56). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (а.с.81-86). 28 листопада 2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №19, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2020 року (а.с.86 на звороті). 31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №26, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2021 року (а.с.87-91). 31 грудня 2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року (а.с.92). 31 грудня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року (а.с.92 на звороті). 31 грудня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року (а.с.93). 05 серпня 2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (а.с.97-101). 03 серпня 2021 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу № 05/0820-01, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року (а.с.101 на звороті). 30 грудня 2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду №3 до договору факторингу № 05/0820-01, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року (а.с.102). 11 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 11/07/25/-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (а.с.106-111). Відповідно до копії реєстру боржників від 11 липня 2025 року до договору факторингу № 11/07/25/-Е від 11 липня 2025 року під №20456 вказана [PERSON] , загальна суму заборгованості, якої становить 36504,08 грн (а.с.112-115). Згідно з повідомленням №0.1.0.0.0/7-260305/58481-БТ від 25 березня 2026 року наданого АТ КБ «Приват Банк», платіжна картка №5168755436387175 емітована до рахунку [PERSON] . 09 листопада 2020 року на даний рахунок було здійснено зарахування на суму 4000 грн, 23 листопада 2020 року 2400 грн, 27 листопада 2020 року 550 грн, 01 грудня 2020 року 2050 грн, 06 грудня 2020 року 2300 грн, 22 грудня 2020 року 2200 грн, 25 грудня 2020 року 300 грн, 29 грудня 2020 року 1500 грн, 29 грудня 2025 року 4450 грн, 08 січня 2021 року 2100 грн (а.с.147-151). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов вищевказаного Договору факторингу та відповідно до вимог ст. ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло статусу нового кредитора. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, судом установлено факт не виконання відповідачкою узятих зобов`язань за кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов договору, повернення суми кредиту та сплати відсотків, а тому порушене право підлягає судовому захисту. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 36504,08 грн. Щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України установлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Європейський суд з прав людини у п.95 рішення від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У п.154 рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» Суд констатував, що в кожному з поданих рахунків-фактур, виписаних адвокатом заявника, зазначено загальну вартість багатьох юридичних послуг, без уточнення вартості кожної окремої послуги. Також, Суд висловив сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах, зокрема, Суд не встановив, який прямий зв`язок може існувати між, в тому числі, листуванням зі сторонами процесу і не зі сторонами процесу з судовою процедурою. При цьому, Суд нагадав, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір; тим часом сума, що її вимагав заявник, в будь-якому разі була надмірна. Представником позивача було укладено договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року з адвокатським бюро «Соломко та Партнери» та додаткову угоду №25770915773 до цього договору (а.с.121-123). Між адвокатським бюро «Соломко та Партнери» та представником ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» складено акт прийому передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року на суму 7000 грн (а.с.124), де зазначено перелік наданих послуг позивачеві на суму 7000 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Суд враховує те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Крім того, суд зауважує, що провадження у справі здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тому представник позивача не приймає участі в судових засіданнях, що враховується судом при розподілі витрат на правничу допомогу. Суд вважає, що зазначена сума адвокатських витрат в сумі 7000 грн. є неспівмірною зі складністю справи, яка є малозначною, та обсягом наданих адвокатських послуг. Відтак, суд вважає, що співмірною у цій справі компенсацію вартості виконаної адвокатом роботи лише у сумі 4000 грн., з урахуванням, зокрема, складності справи, обсягу наданих у цьому випадку адвокатських послуг і виконаних робіт у межах підготовки справи до розгляду та впродовж судового розгляду. Зазначена сума адвокатських витрат є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати у розмірі 2662,40 грн.

Outcome: approved