Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 12.07.2025 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 547094-КС-001, який був підписаний одноразовим електронним ідентифікатором, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 22000 грн. та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 22000 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором № 547094-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, лише частково сплатив кошти, чим порушив зобов`язання, передбачені договором. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Бізнес Позика» за кредитним договором № 547094-КС-001 в розмірі 49548,48 грн., з яких: 18016,20 грн. заборгованість за тілом кредиту; 21962,28 грн. заборгованість за відсотками; 9240 грн. - заборгованість за відсотками відповідно до ст. 625 ЦК України, 330 грн заборгованість за комісією. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» суму заборгованості за кредитним договором № 547094-КС-001 від 12.07.2025 р. в розмірі 49548,48 грн., з яких: 18016,20 грн. заборгованість за тілом кредиту; 21962,28 грн. заборгованість за відсотками; 9240 грн. - заборгованість за відсотками відповідно до ст. 625 ЦК України, 330 грн заборгованість за комісією; стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в сумі 2662,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позові однією із вимог просив розгляд справи здійснювати за відсутністю представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 10). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 42). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» 12.07.2025 р. направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту № 547094-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма). 12.07.2025 р. відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору про надання кредиту № 547094-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма), на умовах визначених офертою (а.с. 29-30, 31). Таким чином, 12.07.2025 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір № 547094-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Договір був укладений в електронній формі та підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора (а.с. 19-28). Відповідно до умов Договору загальний розмір наданого кредиту становить 22000 грн (п. 2.1.). Строк, на який надається кредит - 24 тижні, до 27.12.2025 р. (п.п. 2.3., 2.8., 2.14). Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 стандартна процентна ставка за кредитом становить 1% в день, фіксована; комісія за видачу кредиту - 4400 грн, яка нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Крім того, умовами договору передбачено, що у разі прострочення виконання Позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування Кредитом та/або Комісії та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суми Кредиту у визначені цим Договором терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700000% (Сімсот тисяч) процентів річних від суми заборгованості в силу положень ст. 625 Цивільного кодексу України. Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, що включає прострочені проценти за користування Кредитом та/або суму простроченої Комісії та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суму неповернутого Кредиту, та не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 2 (два) відсотка від неповернутої Позичальником суми Кредиту (п. 7.5) (а.с. 19-28). Того ж дня, 12.07.2025 р. [PERSON] підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту, в якому сторони обумовили тип кредиту, його суму, строк кредитування, процентну ставку, порядок повернення та інші суттєві умови (а.с. 16-18). Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Із підтвердження ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу коштів убачається, що на підставі платіжної інструкції ТОВ Бізнес позика, ТОВ «ПрофітГід» 12.07.2025 р. було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача [NUMBER] у сумі 22000 грн, емітент платіжної картки отримувача PRIVAT BANK, призначення переказу: перерах.коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. № 547094-КС-001 від 12.07.2025 (а.с. 34). За інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 01.04.2026 р., наданої на запит суду 14.04.2026 р., на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 12.07.2025 р. здійснено переказ коштів у сумі 22000 грн, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 45-51). Таким чином, кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем при укладанні кредитного договору. Всупереч умов договору, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим, виникла заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом та довідкою про стан заборгованості ТОВ «Бізнес Позика», [PERSON] станом на 19.02.2026 р. має заборгованість в сумі 49548,48 грн, з яких заборгованість: за тілом кредиту 18016,20 грн, по відсотках 21962,28 грн, комісія 330 грн, штрафи 9240 грн (а.с. 13, 14-15). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 р., електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Отже, вищезазначений договір про надання споживчого кредиту, укладено у відповідності до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До договору кредиту згідно з ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Уразі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Право кредитодавця нараховувати, передбачені договором проценти за кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, в судовому засіданні, на підставі наданих суду доказів, позивачем доведено факт укладення відповідачем [PERSON] з ТОВ «Бізнес Позика» кредитного договору № 547094-КС-001, а також фактичного отримання позичальником кредитних коштів в обумовленій сторонами договору сумі, строку та порядку. Щодо нарахованої заборгованості, то її розмір та період нарахування відповідає умовам кредитного договору. Таким чином, заявлені вимоги щодо наявності заборгованості відповідача перед кредитором в частині нарахування заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісії у розмірі 40308,48 грн. доведені, з яких заборгованість за тілом кредиту у сумі 18016,20 грн, за відсотками 21962,28 грн, комісія - 330 грн, що також не заперечується відповідачем. Що стосується вимог про стягнення суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 9240 грн, суд вважає, що вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають. Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки з матеріалів справи убачається, що боржник не в повному обсязі сплачував заборгованість за кредитним договором позивачу, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 547094-КС-001 від 12.07.2025 р. в сумі 40308,48 грн а саме: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 18016,20 грн, за відсотками 21962,28 грн, комісія - 330 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2165,91 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial