Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до Фермерського господарства «Коніщук» про стягнення коштів за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 04.05.2023 року між сторонами даної справи, а саме [PERSON] , як Позикодавцем, та Фермерським господарством «Коніщук», як Позичальником, було укладено Договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 26 Ю, за умовами якого Позикодавець передав, а Позичальник прийняв грошові кошти на певний строк, по закінченню якого зобов`язався повернути їх Позикодавцю. Цього ж дня [PERSON] перерахував ФГ «Коніщук» 1 131 000,00 гривень, що підтверджується Платіжною інструкцією та на дату їх передання становило еквівалент 30 000,00 доларів США, а Позичальник прийняв вказані кошти та зобов`язався повернути їх Позикодавцю на умовах вказаного Договору не пізніше 04.05.2025 року. Проте Позичальник, в порушення умов укладеного Договору фіндопомоги, не повернув Позикодавцю суму позики, чим грубо порушив взяті на себе зобов`язання та права Позикодавця. Тому для захисту своїх прав Позикодавець вимушений звертатися з даним позовом до суду, у якому прохає стягнути з Фермерського господарства «Коніщук» на користь [PERSON] заборгованість за Договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 26 Ю від 04.05.2023 року у гривневому еквіваленті 30 000,00 доларів США, визначеному за комерційним курсом продажу доларів США згідно середньо - ринкового значення курсу продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу та понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 10017,60 грн. Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. 30.10.2025 від представника відповідача ФГ «Коніщук» - Костенко О.О. надійшов відзив на позовну заяву, де представник вказала, що Відповідач вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними, необґрунтованими, без належного врахування всіх суттєвих обставин, що мають значення для вирішення спору, тому не підлягають до задоволення судом першої інстанції. Вказала, що Фермерське господарство «Коніщук» є юридичною особою, яке створено і зареєстровано в установленому законом порядку та не має статусу сімейного фермерського господарства відповідно до ЗУ «Про фермерське господарство». У своїй діяльності фермерське господарство керується спеціалізованим Законом України «Про фермерські господарства» та Статутом. Згідно Статуту ФГ «Коніщук» виконавчим органом управління є голова фермерського господарства. Голова фермерського господарства без довіреності діє від імені фермерського господарства. Голова фермерського господарства укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України. Між ФК «Коніщук» в особі директора Коніщука Олександра Васильовича та [PERSON] було укладено договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 26 Ю від 04.05.2023 року. Зазначила, що в договорі зазначено «директор», а не «голова ФГ», що не відповідає ні приписам ЗУ «Про фермерське господарство» ні Статуту. На момент укладення та підписання договору [PERSON] був єдиним засновником Господарства та кінцевим бенефеціарним власником даної юридичної особи. 17.01.2024 року [PERSON] відчужив [PERSON] 100% частки у статутному (складеному) капіталі ФК «Коніщук». Зазначені обставини стали підставою для внесення відповідних реєстраційних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Так, на момент подання відзиву [PERSON] являється кінцевим бенефеціарним власником ФГ «Коніщук». Головою господарства є інша фізична особа, яка призначена рішенням засновника. Відповідні відомості містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, про наявність невиконаного зобов`язання за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 04.05.2023 року № 26 Ю не була обізнана. Поворотна фінансова допомога в бухгалтерському обліку не відображена. Тому, належним відповідачем у справі має бути [PERSON] , тому позов не підлягає до задоволення у повному обсязі. 04.11.2025 від представника позивача [PERSON] - Лобача І.А. надійшла відповідь на відзив, де представник позивача вказав, що узагальнені доводи Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, зводяться до того, що належним відповідачем у справі є [PERSON] , а не ФГ «Коніщук». Однак, Позивач не погоджується з доводами Відповідача, які викладені в його відзиві на позовну заяву, вважає їх помилковими. Зазначив, що оскільки ФГ «Коніщук» є суб`єктом матеріального правовідношення, а саме: позичальником за Договором, за рахунок якого підлягають задоволенню позовні вимоги з метою захисту прав Позивача як позикодавця за Договором, то ФГ «Коніщук» є належним відповідачем у даній справі. Крім того, посилання Відповідача на не відображення поворотної фінансової допомоги в бухгалтерському обліку, на підтвердження чого Відповідачем не надано жодного доказу, не впливає на виконання Відповідачем своїх зобов`язань перед Позивачем за Договором, а свідчить лише про порушення Відповідачем вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». У зв`язку з чим, прохав задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 02 грудня 2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та прохав їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Відповідач ФГ «Коніщук» та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, від представника надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 04 травня 2023 року між позивачем [PERSON] та Фермерським господарством «Коніщук» у м.Києві було укладено Договір №26 Ю про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (а.с.6-7). Відповідно до умов п.1.1 зазначеного Договору сторони погодились, що за цим договором Позикодавець зобов`язується передати на строк Позичальнику грошові кошти у розмірі, встановленому Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю таку ж суму грошових коштів (далі - Кошти). П.2.1 Договору встановлено, що загальна орієнтовна сума даного Договору становить 1 131 000 гривень (один мільйон сто тридцять одна тисяча гривень), що на момент укладання договору дорівнює еквіваленту суми 30,000 доларів США (тридцять тисяч доларів США) за комерційним курсом продажу доларів США згідно середньо - ринкового значення курсу продажу сайту minfin.com.ua на дату укладення цього договору (далі - Сума позики), а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. У разі якщо на день повернення позики (або її відповідної частини) валютний курс зміниться, сума, що підлягає поверненню у гривнях, визначається курсом продажу доларів США згідно середньо - ринкового значення курсу продажу сайту minfin.com.ua на день повернення позики (або її відповідної частини). За цим Договором проценти Позичальником не нараховуються та не сплачуються (п.2.2 Договору). П.4.1 Договору встановлено, що строк повернення фінансової допомоги до 04 травня 2025 року. Відповідно до п.4.6. у разі якщо на день повернення позики (або її відповідної частини) валютний курс зміниться, сума, що підлягає поверненню у гривнях, визначається за комерційним курсом продажу доларів США згідно середньо - ринкового значення курсу продажу сайту minfin.com.ua на дату здійснення платежу. Отже, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії; а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із п. 14.1.257 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання позики. Згідно ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ст. 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 525 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статтей 509, 525, 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання не допускається Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Аналізуючи всі доводи учасників справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України). З врахуванням наданих представником позивача суду доказів, судом встановлено, що дійсно між сторонами 04 травня 2023 було укладено Договір №26 Ю про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, що підтверджується копією договору та не оспорюється учасниками справи (а.с.6-7). Факт отримання фермерським господарством «Коніщук» коштів від позивача [PERSON] підтверджується наданою суду позивачем копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 04.05.2023 року у розмірі 1131000,00 грн. (а.с.8). Тобто, як встановлено судом, переказ коштів здійснено у грошовій одиниці України - гривні. Разом з цим, суд критично оцінює доводи представника відповідача фермерського господарства «Коніщук» про те, що останній є не належним відповідачем у справі, оскільки вони спростовуються встановленими обставинами справи. Таким чином, враховуючи, що станом на час розгляду справи заборгованість відповідачем не сплачена та ним не оспорено факт отримання фінансової допомоги, не надано належних і допустимих доказів відсутності боргу перед позивачем, що свідчить про невиконання взятих на себе зобов`язань зі сторони відповідача, а тому, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з останнього заборгованості за Договором №26 Ю про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 04 травня 2023 року у національній валюті в розмірі 1131000,00 грн. є правомірними, та підлягають задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати у сумі 10017,60 грн. (а.с.5), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved