Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Сутність заявлених до суду вимог У лютому 2026 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 06 вересня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання споживчого кредиту №2887730, відповідно до умов якого товариство надало відповідачці грошові кошти в сумі 11000 грн 00 коп, тобто виконало свої зобов`язання в повному обсязі, а відповідачка, у свою чергу, не виконала умов кредитного договору. У наступному 26 травня 2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до сіб, які були боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до [PERSON] за кредитним договором №2887730 від 06 вересня 2020 року. Також позивач зазначив, що, відповідачці була направлена досудова вимога про погашення кредитної заборгованості. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 13 лютого 2026 року у відповідачки перед позивачем утворилась загальна сума заборгованості за кредитним договором №2887730 від 06 вересня 2020 року у розмірі 35752 грн 00 коп, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10900 грн 00 коп, заборгованість за відсотками у розмірі 24852 грн 00 коп; яку разом із судовим збором у розмірі 2662 грн 40 коп та витратами на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн 00 коп товариство просило суд стягнути з відповідачки. Позиція позивача, відповідача по даній справі та процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою судді місцевого суду від 25 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася, судом вжито заходів для її повідомлення про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання з дотриманням вимог статей 128, 130 ЦПК України. За даними електронної системи трекінгу повідомлень на сайті ПАТ «Укрпошта» поштове повідомлення №R067061605301 за зареєстрованим місцем проживання відповідача залишилося неврученим та на сайті підприємства внесена відмітка «адресат відсутній за вказаною адресою», що в розумінні частини 8 статті 128 ЦПК України є належним повідомленням відповідача про розгляд справи. Від сторін до суду не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Установлені судом фактичні обставини даної справи 06 вересня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2887730, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачці кредит у розмірі 11000 грн 00 коп, строком на 30 днів, зі сплатою процентів за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день або за зниженою процентною ставкою 0,95 % в день, орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за зниженою ставкою 347,70% річних, за стандартною ставкою 695,40% річних; мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п.2.1 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Договір разом із додатком № 1 до цього правочину (графік платежів) та паспорт споживчого кредиту були підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.9-12,13-14,15). 06 вересня 2020 ТОВ ФК «Вей Фор Пей» відповідно до договору ВП-200417-1 від 20 квітня 2017 року за дорученням ТОВ «Авентус Україна» на платіжну карту № [NUMBER] перераховано 11000 грн 00 коп (а.с.15 зворотна сторона,16). Відповідачка свої зобов`язання по сплаті відсотків та тіла кредиту не виконувала, внаслідок чого станом на 25 травня 2021 року утворилась заборгованість в сумі 35752 грн 00 коп, яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10900 грн 00 коп, суми заборгованості за відсотками у розмірі 24852 грн 00 коп (а.с.16 зворотна сторона-21). 26 травня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021, згідно з яким право вимоги за кредитним договором №2887730 від 06 вересня 2020 року, від ТОВ «Авентус Україна» перейшло ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідно до витягу реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26052021 від 26 травня 2021 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 35752 грн 00 коп, яка складається з: 10900 грн 00 коп суми заборгованості затілом кредиту, 24852 грн 00 коп суми заборгованості за процентами, перехід між сторонами договору прав вимоги оформлено відповідним актом (а.с.22-27). У зв`язку з наявністю заборгованості ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на адресу відповідача [PERSON] направило досудовому вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №2887730 від 06 вересня 2020 року (а.с.28). Згідно з витребуваною судом інформацією від АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] у АТ КБ «Приватбанк» емітована картка № [NUMBER] , відповідно до виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 06 вересня по 09 вересня 2020 року, містить зарахування на суму в розмірі 11000 грн 00 коп (а.с.48). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.ст.526,530 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки суду по суті заявлених вимог За встановлених обставин справи суд уважає, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст.509, 526, 547, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, нормами законодавства про електронну комерцію та Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі прострочення відповідачем повернення чергової частини кредитних коштів позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилися, та сплати процентів, належні йому відповідно до умов договору. Матеріалами справи підтверджується ініціювання [PERSON] укладання договору про надання споживчого кредиту, звернення до ТОВ «Авентус Україна», зазначаючи бажаний розмір споживчого кредиту, строк кредитування, надання нею необхідних особистих даних для укладання договору, зокрема, паспортні дані, номер мобільного телефону (а.с.9-12). Договір про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту та графік погашення платежів, підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, уклавши його відповідно до вимог закону. Із наданого позивачем суду розрахунку вбачається неповне повернення відповідачкою отриманих кредитних коштів та процентів за їх користування у строки визначені електронним кредитним договором, тому суд уважає, що підлягають до стягнення суми заборгованості за кредитом на користь позивача (нового кредитора за договором відступлення права вимоги). Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні. Крім того, ураховуючи той факт, що ТОВ «Авентус Україна» на підставі договору від 26 травня 2021 року відступлено право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 та ст.513 ЦК України, то позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. Із приводу доводу представника позивача про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 8000 грн 00 коп, то суд дійшов висновку про його часткову обгрунтованість, виходячи з наступного. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування, представником позивача надано: договір від 01 липня 2025 року про надання правової (правничої) допомоги, акт №1007 наданих послуг від 13 лютого 2026 року із загальною сумою витрат 8000 грн 00 коп, детальний опис наданих послуг до акту №1007 від 13 лютого 2026 року із зазначенням витрачених 6 год 30 хв часом на виконання послуг, ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у судах загальної юрисдикції адвокатом Усенком М.І. від 02 липня 2025 року (а.с.30 зворотна сторона-32). При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд ураховує те, що дана справа не є складною за предметом та підставою позову, у даному спорі сформована усталена судова практика, по справі представник позивача підготував і подав позов до суду, не приймаючи участі у судових засіданнях, обсяг наданих правових послуг як за своїм змістом та тривалістю не є значним, певне значення даної справи для позивача, яке пов`язується зі стягненням із відповідача належних позивачу грошових коштів. Разом із цим, суд, практично застосовує норму ч.3 ст.141 ЦПК України, якою визначені критерії,

Outcome: approved