Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злуки, 37» (далі позивач, ОСББ «Злуки, 37») звернулось до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідачі), у якому просить: 1) визнати протиправними дії [PERSON] та [PERSON] щодо самовільного зайняття приміщення комірки №ІІІ (площею 7,7 кв.м), яка є спільним майном Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злуки, 37»; 2) зобов`язати [PERSON] та [PERSON] звільнити самовільно зайняте приміщення - комірку №ІІІ (площею 7,7 кв.м), яка є спільним майном Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злуки, 37» та знаходиться за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказано, що відповідно до протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злуки, 37» №1 від 18.02.2024 прийнято рішення про облаштування комірки першого під`їзду під офіс ОСББ «Злуки, 37». Зазначену комірку №ІІІ, площею 7,7 кв.м самовільно зайняли мешканці квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до протоколу загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злуки, 37» №2 від 25.08.2024 прийнято рішення про передачу приміщення першого поверху у першому під`їзді під офіс ОСББ «Злуки, 37», з подальшим ремонтом та облаштуванням усього необхідного для роботи, а також повідомлення мешканців квартири [ADDRESS] про звільнення приміщення в найкоротші терміни. Голова ОСББ «Злуки, 37» неодноразово звертався до відповідачів з проханням звільнити приміщення комірки від їхніх речей, але вимоги залишались без уваги. Також, голова ОСББ «Злуки, 37» звертався із відповідними заявами до Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, за результатами розгляду яких були складені протоколи про адміністративні правопорушення стосовно відповідачів за ст.186 КУпАП. Однак станом на день звернення до суду з даними позовом відповідачі не звільнили самовільно зайняте приміщення комірки. Вказані дії відповідачів порушують право на доступ та використання спільного майна призначеного для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, як співвласників багатоквартирного будинку. Ухвалою судді від 23.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судове засідання 19.03.2026 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судові засідання, в тому числі 19.03.2026, не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиву на позов не подали, про поважність причин не прибуття в судове засідання не повідомили. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 12.15 год. 24.03.2026. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] є керівником юридичної особи ОСББ «Злуки, 37», що підтверджується витягом з Державного реєстру юридичних осіб, сформованого станом на 29.01.2026. Відповідно до протоколу загальних зборів ОСББ «Злуки, 37» №1 від 18.02.2024 вирішено, зокрема, облаштувати комірку першого під`їзду під офіс ОСББ «Злуки, 37» Відповідно до протоколу загальних зборів ОСББ «Злуки, 37» №2 від 25.08.2024 вирішено, зокрема, передати приміщення першого поверху у першому під`їзді під офіс ОСББ «Злуки, 37» з подальшим ремонтом та облаштуванням усього необхідного для роботи. Повідомити мешканцям квартири [ADDRESS] про звільнення приміщення у найкоротший термін. Тернопільське районне управління поліції ГУНП в Тернопільській області у листі №90491-2025 від 25.06.2025 повідомило, що: 09.06.2025 за №26588 зареєстровано звернення [PERSON] про те, що [PERSON] самовільно встановила замок в приміщення загального користування, за результатами розгляду даного звернення на [PERSON] було складено адмінпротокол ВАД №424162 за ст. 186 КУпАП; 20.12.2024 за №49823 зареєстровано повідомлення голови ОСББ Бойка О.М. про те, що 18.12.2024 на проспекті Злуки 37 мешканці квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] самовільно зайняли приміщення загального користування (комірку), поставили на неї замок та перешкоджають доступу, хоч протоколом зібрання мешканців будинку було прийнято рішення про облаштування даного приміщення під офіс ОСББ, за результатами розгляду даного звернення на [PERSON] було складено адмінпротокол ВАД №621509 за ст. 186 КУпАП. 19.06.2024 голова ОСББ «Злуки, 37» Бойко О.М. звернувся до [PERSON] із проханням звільнити приміщення на першому поверсі у першому під`їзді від своїх речей і надати доступ до приміщення для створення там офісу ОСББ, згідно рішення загальних зборів. Також до позову додано план першого поверху будівлі за адресою [ADDRESS] . Згідно з частинами першою та другою статі 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частиною першою статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною другою статті 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Як передбачено частинами першою, другою статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. За змістом положень статті 6 цього Закону співвласники мають право, зокрема, вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. Частиною третьою статті 26 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єкти, що належать до спільного майна багатоквартирного будинку, можуть за рішенням загальних зборів об`єднання передаватися в користування, у тому числі на умовах оренди, фізичним та юридичним особам за умови, що не будуть погіршені умови експлуатації багатоквартирного будинку. Орендар має бути ознайомлений із статутом об`єднання, правами та обов`язками співвласників. Згідно з частиною дев`ятою статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів об`єднання відноситься, зокрема, питання про використання спільного майна; визначення обмежень на користування спільним майном. Відповідно до приписів ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено поняття належності та допустимості доказів. Відповідно до статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватися іншими засобами доказування. За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)). Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачі, які є мешканцями квартири [ADDRESS] , самовільно зайняли приміщення (комірчину), яка призначена для офісу ОСББ, чим порушили права співвласників будинку на володіння і користування спільним майном. Проте достатніх доказів на підтвердження цих обставин (самовільного зайняття приміщення) позивач не надав. Надані позивачем докази, а саме протоколи зборів ОСББ, лист Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, звернення та схема будівлі самі по собі не доводять вчинення протиправних дій відповідачами. У листі Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області йдеться про складення протоколів про адміністративне правопорушення. Однак, позивачем не надано суду ні самих протоколів, ні постанов уповноважених на розгляд справ про адміністративне правопорушення органів про притягнення відповідачів до відповідальності за самовільне зайняття приміщення. Із клопотаннями про витребування доказів представник позивача до суду не звертався. Самі лише протоколи (без постанов, якими, зокрема, завершується розгляд справи про адміністративне правопорушення, встановлюються подія, склад правопорушення, винна особа та відповідальність) не можуть бути належними та достатніми доказами зайняття (в тому числі самовільного) відповідачами приміщення. Факт зайняття приміщення може бути доведено різноманітними доказами (актами, фото, відеофіксацією тощо), проте таких доказів позивач суду не надав. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення його вимог, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Так як у задоволенні усіх позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача не відшкодовуються.

Outcome: dismissed