Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

В провадженні Оратівського районного суду перебувала цивільна справа № 127/37453/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 19.03.2026 рішенням Оратівського районного суду Вінницької області у справі № 127/37453/25 позовні вимоги ТОВ «Іннова-Нова» задоволено частково, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 8676640625 від 29.06.2025 в розмірі 16185,00 грн, з яких: 6500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 8710,00 грн - сума заборгованості за процентами, 975,00 грн - комісія за надання кредиту, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова-Нова» витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 1343,46 грн. 25.03.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника ТОВ «Іннова-Нова» адвоката Андрущенка М.В. від 25.03.2026 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 127/37453/25, у якій адвокат Андрущенко М.В. просить суд ухвалити додаткове рішення в частині витрат на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог, а саме у розмірі 2750,00 грн, надавши додаткові докази понесення позивачем таких судових витрат. Також у заяві від 25.03.2026 адвокат Андрущенко М.В. зазначає, що на підставі рішення загальних зборів учасників відбулася зміна назви Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» на «Іннова-Нова». Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Приймаючи до уваги той факт, що судове рішення було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, питання про ухвалення додаткового судового рішення вирішується без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву представника ТОВ «Іннова-Нова» адвоката Андрущенка М.В. від 25.03.2026 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 127/37453/25 та матеріали справи № 127/37453/25, доходить наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 19.03.2025 Оратівським районним судом Вінницької області ухвалено рішення у цивільній справі № 127/37453/25, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» задоволено частково, а саме стягнуто з з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 8676640625 від 29.06.2025 в розмірі 16185,00 грн, з яких: 6500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 8710,00 грн - сума заборгованості за процентами, 975,00 грн - комісія за надання кредиту, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Також рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова-Нова» витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 1343,46 грн. Рішення суду оформлено та виготовлено 24.03.2026. При цьому, у позовній заяві від 28.11.2025 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором представником ТОВ «Іннова-Нова», адвокатом Андрущенком М.В. було зазначено, що судові витрати, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Також у позовній заяві від 28.11.2025 адвокатом Андрущенком М.В. було додатково заявлено, що документальне підтвердження понесених судових витрат в частині надання ТОВ «Іннова-Нова» професійної правничої допомоги буде скеровано до суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення в строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що не перевищує 5 днів з моменту винесення судом рішення по справі. Як убачається з договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 (далі по тексту - договір), укладеного між адвокатом Андрущенком М.В. (далі по тексту - виконавець) та ТОВ «Іннова Фінанс» (далі по тексту - замовник), за умовами цього договору виконавець зобов`язується надавати на користь замовника послуги правничого та консультаційного характерів (надалі по тексту - послуги), а замовник - приймати та в порядку, визначеному цим договором сплачувати такі надані послуги. Згідно абзацу 3 та абзацу 4 п. 1.2 договору, до переліку послуг за договором в т.ч. але не виключно відноситься: складання правової документації, в т.ч. процесуального характеру: заяви, позовні заяви, відповіді на відзиви, клопотання, заперечення, тощо; супровід процесу розгляду справ в судах, досудових розслідуваннях, слідчих діях та інших заходах чи процесах, пов`язаних із правами та інтересами замовника, в будь-якому форматі судочинства, в т.ч. але не виключно із використанням ресурсу «Електронний суд». Як убачається зі змісту заявки № 3684909897 про надання послуг від 30.07.2025, на виконання п.п. 1.1 договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати наступні послуги за договором, зокрема (найменування послуг): складання правової документації процесуального характеру: позовної заяви; за необхідності: заяв, відповіді на відзив, клопотань, заперечень, тощо; супровід процесу розгляду справ в суді з питань, пов`язаних із правами та інтересами замовника, в будь-якому форматі судочинства, в т.ч. але не виключно із використанням ресурсу «Електронний суд». Ціна послуг складає 5000,00 грн. Відповідно до акту № 3684909897 від 25.03.2026 приймання-передачі наданих послуг до договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 по справі № 127/37453/25, сторони погодили, що виконавцем, адвокатом Андрущенко М.В., було надано за заявкою № 3684909897 від 30 липня 2025 року до договору, а замовником, ТОВ «Іннова Фінанс», отримано належним чином наступний перелік послуг: складення правової документації процесуального характеру (позовної заяви та клопотання про витребування доказів), супровід процесу розгляду справи в суді з питань, пов`язаних із правами та інтересами замовника, в будь-якому форматі судочинства, в т.ч., але не виключно із використанням ресурсу «Електронний суд». Ціна послуг складає 2750,00 грн. Сторони погодили, що загальна вартість послуг згідно п. 1 акту та пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог (55,00%) становить 2 750,00 грн. Згідно платіжної інструкції № 13 від 25.03.2026, ТОВ «Іннова-Нова» було сплачено на рахунок отримувача Андрущенка М.В. грошові кошти у прозмірі 2750,00 грн. У графі призначення платежу зазначено «згідно заявки № 3684909897 від 30.07.2025 про надання послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025,@8676640625». Як установлено з рішення № 05-09/2025 єдиного учасника овариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» від 05.09.2025, назву ТОВ «Іннова Фінанс» було змінено на ТОВ «Іннова-Нова». Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. (ч. 2 ст. 632 ЦК України). Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд зазначає, що у постанові від 20 жовтня 2021 року по справі №757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) Верховним Судом сформовано підхід, який є усталеним та відповідає критеріям ЄСПЛ, про те, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Аналізуючи фактичні обставини справи № 127/37453/25 та обсяг виконаної роботи адвокатом, приймаючи до уваги, що рішенням суду позов ТОВ «Іннова-Нова» задоволено частково, при цьому, позивачем було понесено витрати на отримання професійної правничої допомоги пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог, а саме у розмірі 2750,00 грн та враховуючи, що відповідач із відзивом на позов до суду не звертався, а також не звертався до суду із заявою про зменшення судових витрат, при цьому суд з власної ініціативи не наділений повноваженнями зменшувати розмір заявлених до стягнення витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у повному розмірі в сумі 2750,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved