Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-01 00:00:00

В листопаді 2025 позивач через свого представника адвоката Купенко О.Л. звернулася до суду з позовом, в якому просить виділити належні їй на праві власності 42/100 частки (реальна частка складає 50/100, що на 8/100 частки більше від ідеальної частки) житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,0 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м.: літ. А-1 1-ноповерховий житловий будинок з прибудовою літ. А1 1958 року побудови у складі узаконеної групи приміщень № 2: 2-1 житлова 9,6 кв.м., 2-2 житлова 18,4 кв.м., 2-3 кухня 5,8 кв.м., 2-4 коридор 4,7 кв.м., 2-5 ванна 4,5 кв.м., надвірні узаконені господарські будови: літ. Д літня кухня 24,0 кв.м., літ. З вбиральня 1,4 кв.м., літ. К альтанка 12,1 кв.м., літ. Л сарай 6,4 кв.м., літ. М навіс 7,6 кв.м., № 8 водяний кран, № 9 хвіртка, № 10 огорожа, № 4 огорожа, № 5 огорожа. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 42/100 частки в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до договору дарування 42/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок від 23.07.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельяновою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1875, [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] , [INFO] (далі Позивач), 42/100 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] . На підставі вказаного договору, 23.07.2024 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Позивачкою було зареєстровано право приватної власності на 42/100 частки у праві спільної часткової власності на зазначений вище житловий будинок, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 387861504 від 23.07.2024, що додається. Згідно договору дарування та витягу з Державного реєстру речових прав в цілому вказаний житловий будинок має наступні характеристики: житловий будинок за літ. А-1 загальною площею 87,0 кв.м., житловою площею 56,8 кв.м., до нього примикають господарські та побутові будівлі і споруди: вбиральня за літ. Б, літня кухня за літ. В, сарай за літ. Г, літня кухня за літ. Д, вбиральня за літ. З, душ за літ. И, альтанка за літ. К, сарай за літ. Л, навіс за літ. М, огорожі № 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, споруди № 7, 8, І. Відповідно до довідки комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.10.2025 № 2-8162, станом на 28.12.2012 року право спільної часткової власності за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] 42/100 частки та [PERSON] 58/100 частки (копія довідки додається). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 421941713 від 09.04.2025 щодо об`єкта нерухомого майна, а саме житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , окрім Позивачки, якій на праві спільної часткової власності належить 42/100 частки, у розділі «Відомості про права власності» іншим співвласником зазначеного житлового будинку зазначено: ПІБ - [PERSON] ; причина відсутності коду особа померла; форма власності - приватна; частка власності 58/100. Отже, співвласником інших 58/100 часток зазначеного житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд була [PERSON] , яка померла. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 125-0054 від 05.11.2025, проведеної судовим експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А., визначено, провести виділ 42/100 частки житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по [ADDRESS] на самостійні ізольовані квартири, враховуючи планування, об`ємно-планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації, згідно ідеальних часток співвласників та наближених до ідеальних часток співвласників, у складі житлових і допоміжних приміщень, регламентованих вимогами ДБН В.2.2-15-2019, відповідно до СНіП 2.08.01-89 «Будівлі і споруду. Житлові будинки. Основні положення», відповідно до площі, яка ідеально приходиться на частку 42/100 частини, а саме: 36,54 кв.м. - технічно можливо. Враховуючи фактичні архітектурно-планувальні особливості житлового будинку, провести його виділ між співвласниками в частках та виділити кожному співвласнику приближену до ідеально належній площі технічно можливо. Виходячи із загальної узаконеної існуючої площі будинку 87,0 м2, при розробці варіантів виділу, експертом в облік були прийняті ідеальні долі співвласника, тобто 42/100 частини, а тому, для виділу в натурі частки житлового будинку з надвірними господарськими спорудами співвласника з визначенням реальних часток, на розгляд суду пропонується один варіант в порядку користування, що склався. Таким чином, експертом запропоновано наступний варіант виділу в натурі вказаного житлового будинку з надвірними господарськими спорудами ПЕРШИЙ ВАРІАНТ: по приближеному до ідеальної частки співвласника, з урахуванням порядку користування, що склався. У користування співвласника [PERSON] з часткою 42/100 частини, пропонується виділити: Частина літ. «А-1» 1-ноповерховий житловий будинок з прибудовою літ «А1» 1958 року побудови у складі узаконеної групи приміщень № 2: 2-1 житлова пл. 9,6 кв.м. інв. варт. 11929 грн. 2-2 житлова пл. 18,4 кв.м. інв. варт. 22871 грн. 2-3 кухня пл. 5,8 кв.м. інв. варт. 6194 грн. 2-4 коридор пл. 4,7 кв.м. інв. варт. 5019 грн. 2-5 ванна пл. 4,5 кв.м. інв. варт. 4805 грн. Разом по групі приміщень № 2: пл. 43,0 кв.м. інв. варт. 50818 грн. Надвірні узаконені господарські будови: Літ. «Д» літня кухня 1969 р. пл. 24,0 кв.м. 29465 грн. Літ. «З» вбиральня 1955 р. пл. 1,4 кв.м. 1806 грн. Літ. «К» альтанка 1965 р. пл. 12,1 кв.м. 865 грн. Літ. «Л» сарай 1990 р. пл. 6,4 кв.м. 2383 грн. Літ. «М» навіс 2012 р. пл. 7,6 кв.м. 543 грн. № 8 водяний кран 372 грн. № 9 хвіртка 582 грн. № 10 огорожа 2004 грн. № 4 огорожа 1580 грн. № 5 огорожа 807 грн. ВСЬОГО: 91225 грн. Реальна частка складає 50/100 (86252 : 172514буд ), що на 8/100 частки більше від частки, що ідеально належить 42/100 частки. Графічно виділ частки житлового будинку відображено у додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи. ДЛЯ ПЕРШОГО ВАРІАНТУ: по приближеному до ідеальної частки співвласника з урахуванням порядку користування, що склався: Сума грошової компенсації за розбіжність від ідеальної частки у співвласника (Позивача по справі) в більший бік на 8/100 часток, експертом не розраховувалась, в зв`язку з тим, що ця розбіжність виникла в результаті того, що надвірні господарські будівлі літ. «М» навіс, літ. А1 прибудова до житлового будинку, на даний час вже не є самовільно-побудованими, згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України № 304 від 13.06.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 за № 1132/21444. Перерахунок ідеальної частки після оформлення самовільно побудованих будівель та споруд, не виконувався. Отже, вказаним висновком підтверджується наявна технічна можливість щодо виділу Позивачці в натурі належної їй частки житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 01.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 05.03.2026 суд ухвалив замінити у цивільній справі за позовом [PERSON] до Миколаївської міської ради про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю, відповідача Миколаївську міську раду на належних відповідачів [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ), які є спадкоємцями померлої [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явилася, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачі, в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. З урахуванням зазначених обставин, суд вважає за можливе постановити рішення за наслідком розгляду справи з постановленням заочного рішення. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, вислухавши сторін та їх представників, суд дійшов наступного. відповідно до договору дарування 42/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок від 23.07.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельяновою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1875, [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] , [INFO] (далі Позивач), 42/100 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] . На підставі вказаного договору, 23.07.2024 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Позивачкою було зареєстровано право приватної власності на 42/100 частки у праві спільної часткової власності на зазначений вище житловий будинок, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 387861504 від 23.07.2024, що додається. Згідно договору дарування та витягу з Державного реєстру речових прав в цілому вказаний житловий будинок має наступні характеристики: житловий будинок за літ. А-1 загальною площею 87,0 кв.м., житловою площею 56,8 кв.м., до нього примикають господарські та побутові будівлі і споруди: вбиральня за літ. Б, літня кухня за літ. В, сарай за літ. Г, літня кухня за літ. Д, вбиральня за літ. З, душ за літ. И, альтанка за літ. К, сарай за літ. Л, навіс за літ. М, огорожі № 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, споруди № 7, 8, І. Відповідно до довідки комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.10.2025 № 2-8162, станом на 28.12.2012 року право спільної часткової власності за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] 42/100 частки та [PERSON] 58/100 частки (копія довідки додається). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 421941713 від 09.04.2025 щодо об`єкта нерухомого майна, а саме житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , окрім Позивачки, якій на праві спільної часткової власності належить 42/100 частки, у розділі «Відомості про права власності» іншим співвласником зазначеного житлового будинку зазначено: ПІБ - [PERSON] ; причина відсутності коду особа померла; форма власності - приватна; частка власності 58/100. Отже, співвласником інших 58/100 часток зазначеного житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд була [PERSON] , яка померла. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 05.03.2026 суд ухвалив замінити у цивільній справі за позовом [PERSON] до Миколаївської міської ради про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю, відповідача Миколаївську міську раду на належних відповідачів [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ), які є спадкоємцями померлої [PERSON] . Але свідоцтво про право власності на спадкове майно 58/100 частки спірного житлового будинку спадкоємці не отримали. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] № 174/2003, померлої [INFO] . Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 125-0054 від 05.11.2025, проведеної судовим експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А., визначено, провести виділ 42/100 частки житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по [ADDRESS] на самостійні ізольовані квартири, враховуючи планування, об`ємно-планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації, згідно ідеальних часток співвласників та наближених до ідеальних часток співвласників, у складі житлових і допоміжних приміщень, регламентованих вимогами ДБН В.2.2-15-2019, відповідно до СНіП 2.08.01-89 «Будівлі і споруду. Житлові будинки. Основні положення», відповідно до площі, яка ідеально приходиться на частку 42/100 частини, а саме: 36,54 кв.м. - технічно можливо. Враховуючи фактичні архітектурно-планувальні особливості житлового будинку, провести його виділ між співвласниками в частках та виділити кожному співвласнику приближену до ідеально належній площі технічно можливо. Виходячи із загальної узаконеної існуючої площі будинку 87,0 м2, при розробці варіантів виділу, експертом в облік були прийняті ідеальні долі співвласника, тобто 42/100 частини, а тому, для виділу в натурі частки житлового будинку з надвірними господарськими спорудами співвласника з визначенням реальних часток, на розгляд суду пропонується один варіант в порядку користування, що склався. Таким чином, експертом запропоновано наступний варіант виділу в натурі вказаного житлового будинку з надвірними господарськими спорудами ПЕРШИЙ ВАРІАНТ: по приближеному до ідеальної частки співвласника, з урахуванням порядку користування, що склався. У користування співвласника [PERSON] з часткою 42/100 частини, пропонується виділити: Частина літ. «А-1» 1-ноповерховий житловий будинок з прибудовою літ «А1» 1958 року побудови у складі узаконеної групи приміщень № 2: 2-1 житлова пл. 9,6 кв.м. інв. варт. 11929 грн. 2-2 житлова пл. 18,4 кв.м. інв. варт. 22871 грн. 2-3 кухня пл. 5,8 кв.м. інв. варт. 6194 грн. 2-4 коридор пл. 4,7 кв.м. інв. варт. 5019 грн. 2-5 ванна пл. 4,5 кв.м. інв. варт. 4805 грн. Разом по групі приміщень № 2: пл. 43,0 кв.м. інв. варт. 50818 грн. Надвірні узаконені господарські будови: Літ. «Д» літня кухня 1969 р. пл. 24,0 кв.м. 29465 грн. Літ. «З» вбиральня 1955 р. пл. 1,4 кв.м. 1806 грн. Літ. «К» альтанка 1965 р. пл. 12,1 кв.м. 865 грн. Літ. «Л» сарай 1990 р. пл. 6,4 кв.м. 2383 грн. Літ. «М» навіс 2012 р. пл. 7,6 кв.м. 543 грн. № 8 водяний кран 372 грн. № 9 хвіртка 582 грн. № 10 огорожа 2004 грн. № 4 огорожа 1580 грн. № 5 огорожа 807 грн. ВСЬОГО: 91225 грн. Реальна частка складає 50/100 (86252 : 172514буд ), що на 8/100 частки більше від частки, що ідеально належить 42/100 частки. Графічно виділ частки житлового будинку відображено у додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної експертизи. ДЛЯ ПЕРШОГО ВАРІАНТУ: по приближеному до ідеальної частки співвласника з урахуванням порядку користування, що склався: Сума грошової компенсації за розбіжність від ідеальної частки у співвласника в більший бік на 8/100 часток, експертом не розраховувалась, в зв`язку з тим, що ця розбіжність виникла в результаті того, що надвірні господарські будівлі літ. «М» навіс, літ. А1 прибудова до житлового будинку, на даний час вже не є самовільно-побудованими, згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України № 304 від 13.06.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 за № 1132/21444. Перерахунок ідеальної частки після оформлення самовільно побудованих будівель та споруд, не виконувався. Отже, вказаним висновком підтверджується наявна технічна можливість щодо виділу позивачці в натурі належної їй частки житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні даного спору суд виходить з наступного правового регулювання. За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями статті 76ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статі 356 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Такий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19). Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю судам належить мати на увазі що це можливо якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Водночас, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи вищенаведене, для вирішення конфлікту між сторонами з метою застосування ефективного способу захисту їх прав та виниклих правовідносин, з урахуванням позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) суд вважає, що треба здійснити саме реальний поділ спірного домоволодіння (в натурі), а не виділ частки позивачу, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, з припиненням права спільної часткової власності сторін у спірному домоволодінні. Згідно постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 наявність чи відсутність станом на час ухвалення судом відповідного рішення таких дозволів чи погоджень, необхідних для фактичного виконання робіт з поділу спірного майна, не має значення для суду, який ухвалює рішення про поділ незалежно від того, чи є у сторін у справі проєктна документація з поділу, чи затверджена вона, чи отримано ними документи на право виконання відповідних будівельних робіт, а також незалежно від того, чи вимагається за законом в конкретному випадку розробка такої проєктної документації та отримання дозвільної документації. З врахуванням викладеного та того, що при реальному поділі домоволодіння у власність сторін виділяються ізольовані частини житлового будинку, поділ житлового будинку відповідно до ідеальних часток без стягнення грошової компенсації є можливим, суд вважає, що реальний поділ житлового будинку з належними господарськими будівлями слід провести за єдиним наданим експертом варіантом № 1 судової будівельно-технічної експертизи (відповідно до ідеальних часток співвласників). Відповідно до роз`яснень п. 11, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» (далі - Постанова), одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. За змістом ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved