Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором від 25.03.2025 року в загальному розмірі 47 150.00 гривень, сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 гривень. Свої вимоги мотивує, тим, що 25.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 527596-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 25.03.2025 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 527596-КС-002 про надання кредиту. 25.03.2025 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договіру № 527596-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-9506, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 25.03.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 527596-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.7 Договору № 527596-КС-002, ТОВ «Бізнес Позика» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останній кредит в загальній сумі 17 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на її банківську картку № [NUMBER] , що також підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Профіт Гід» від 25.03.2025 як технічного оператора платіжних послуг, відповідно до якої через платіжний сервіс була проведена успішна транзакція в сумі 17000 гривень, на рахунок [PERSON] за кредитним договором № 527596-КС-002. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 527596-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 527596-КС-002 Позичальника [PERSON] , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Бізнес Позика» вказує, що заборгованість відповідача станом на 22 липня 2024 року становить 47 150,00 грн, що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 17 000,00 грн; Суми прострочених платежів по процентах - 18 250,00 грн; Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; Суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 8 500,00 грн; Суми прострочених платежів за комісією - 3 400,00 грн. З цих підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою від 26.01.2026 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 02.03.2026 року о 13:00 годині (а.с.92), про що повідомлено сторін по справі (а.с.93). Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами. 28.01.2026 від відповідача по справі [PERSON] надійшов відзив, в якому відповідач вказала на не співмірність нарахувань: позивач вимагає стягнути 47 150.00 грн при тілі кредиту 17 000 грн. Нараховані відсотки, комісії та санкції (30 150 грн) майже втричі перевищують суму отриманих коштів, що є несправедливим та суперечить принципам добросовісності. Згідно з п. 21 Прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування», у період дії воєнного стану споживач звільняється від відповідальності за прострочення. Нарахування за ст. 625 ЦКУ у розмірі 8 500 грн вважає незаконними штрафними санкціями під іншою назвою. Відповідач є внутрішньо переміщеною особою, перебуває у скрутному матеріальному становищі, що об`єктивно заважало їй вчасно виконати зобов`язання (а.с.95-99). 02.02.2026 від представника позивача надійшли додаткові пояснення (а.с.100-139), відповідно до яких він просить задовольнити вимоги позивача в повному обсязі, оскільки відповідач у відзиві на позовну заяву, не заперечує факту укладення кредитного договору та факту отримання грошей, а лише зауважує на тому, що ТОВ «Бізнес Позика» не надала суду належних доказів на підтвердження отримання відповідачем кредиту, що спростовується матеріалами цивільної справи. Щодо заперечення, з приводу нарахування відсотків, позивач зазначає, що заборгованість Відповідача за Кредитним договором після закінчення строку дії Кредитного договору не змінювалася (тобто проценти за Кредитним договором після закінчення строку дії Кредитного договору не нараховувалися). Оскільки розрахунок заборгованості, який був доданий Позивачем до позовної заяви формується автоматично, програма автоматично «протягнула» дати після закінчення строку дії Кредитного договору до дати створення цього розрахунку заборгованості. Дата створення розрахунку заборгованості зазначена на його початку у першій таблиці. Суд не має брати до уваги під час розгляду та вирішення справи висновки Верховного Суду, які були викладені у постанові від 23.03.2018 у справі № 444/9519/12 та у постанові від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, оскільки у даній справі проценти користування кредитом не нараховувались після закінчення строку дії кредитного договору та не заявлялись до стягнення у позовних вимогах, що підтверджується матеріалами справи. До позовної заяви був доданий детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором. На початку розрахунку заборгованості зазначено ПІБ позичальника, номер кредитного договору, дата надання кредиту, сума наданого кредиту, відсоткова ставка за користування кредитом, валюта кредиту, дата розрахунку заборгованості. У середній частині розрахунку заборгованості викладені таблиці із зазначенням наступної інформації: Перша колонка - відповідний період (календарний день); Друга колонка (горизонтальна) - розмір заборгованості за кредитним договором (із зазначенням окремо інформації щодо заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром заборгованості за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості); Третя колонка (горизонтальна) - розмір надходжень (платежів) за кредитним договором, які здійснював Відповідач (із зазначенням окремо інформації щодо надходжень (платежів) за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром надходжень (платежів) за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості); Четверта колонка (горизонтальна) - залишок заборгованості за кредитним договором (із зазначенням окремо інформації щодо залишку заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром залишку заборгованості за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості). У кінці розрахунку заборгованості зазначена поточна заборгованість клієнта, загальна заборгованість за кредитним договором станом на дату складання розрахунку заборгованості, в тому числі із зазначенням окремо заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками за користування кредитом та заборгованості за комісією. Вищезазначений розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Платіж Відповідача за Кредитним договором був врахований у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором підрахована з урахуванням платежу Відповідача. Сторона Відповідача у Відзиві на позовну заяву жодним чином не пояснила, чому на її думку доданий Позивачем до позовної заяви Розрахунок заборгованості за Кредитним договором є начебто необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором, який би узгоджувався з умовами кредитного договору та обставинами справи Щодо заперечення відповідача, з приводу стягнення штрафних санкцій, представник позивача зауважує, що у Кредитних договорах ТОВ «Бізнес Позика» встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування, тому нарахування комісії являється правомірним та підлягає стягненню. Тому просив, позов задовольнити повністю. В поданій позовній заяві представник ТОВ «Бізнес Позика» просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.100-139). В судове засідання 02.03.2026 року: - позивач до суду не прибув, в додаткових поясненнях зазначив клопотання про розгляд справи без участі представника (а.с.135); - відповідач також не прибула, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства за адресою постійного місця реєстрації (а.с.91) [ADDRESS] (а.с.93). Поштовий лист повернувся до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.140-142). Окрім цього, суд повідомляв відповідача за наявною у справі електронною поштою: [INFO], що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.94). Протокольною ухвалою суду від 02.03.2026 року судове засідання відкладено на 14.04.2026 року у зв`язку з неотриманням судом відповіді з АТ Універсал банк (а.с.145) про що були повідомлені сторони по справі. В судове засідання 14.04.2026 року: - представник позивача до суду не прибув, в додаткових поясненнях зазначив клопотання про розгляд справи без участі представника (а.с.135); - відповідач також не прибула, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства шляхом надіслання копії протокольної ухвали суду на наявні у справі електронні пошти відповідача: [INFO] , [INFO] , що підтверджується довідками про доставку електронних листів (а.с.147). У відзиві на позовну заяву відповідач зазначила клопотання про розгляд справи у її відсутність (а.с.95-96). Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до норм пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 25.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 527596-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.19-39) ТОВ «БІЗПОЗИКА» 25.03.2025 року направило [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 527596-КС-002 про надання кредиту. 25.03.2025 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 527596-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-9506, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником, тобто [PERSON] у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 25.03.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 527596-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.7 Договору № 527596-КС-002, ТОВ «Бізнес Позика» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. 2.2. Тип Кредиту: кредит. 2.3. Строк, на який надається Кредит: 16 тижнів. 2.4. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. 2.5. Комісія за видачу кредиту (надалі - Комісія): 3 400,00 грн. 2.8. Строк дії Договору: до 15.07.2025 року. 2.9. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 34 593,24 грн. 2.10. Загальні витрати за Кредитом: 17 593,24 грн. 2.11. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: Дев`ять тисяч сімсот тридцять вісім цілих двадцять сім сотих процентів. 2.12. Денна процентна ставка: 0,92 процентів. Пунктом 4.2.2 Договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останній кредит в загальній сумі 17 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на її банківську картку № [NUMBER] , що також підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід» від 25.03.2025 як технічного оператора платіжних послуг, відповідно до якої через платіжний сервіс була проведена успішна транзакція в сумі 17000 гривень, на рахунок [PERSON] за кредитним договором № 527596-КС-002 (а.с. 53). До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 527596-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 527596-КС-002 Позичальника [PERSON] , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 527596-КС-002 на загальну суму 960,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Крім того, отримання коштів відповідачем підтверджується випискою про рух коштів на картковий рахунок № [NUMBER] , емітований на ім`я відповідача [PERSON] , наданий суду на підставі ухвали про витребування доказів у АТ «Акцент Банк» від 13.03.2026 № БТ/Е-7441. Даний доказ є належним та допустимим, оскільки витребуваний судом за вчасно поданим клопотанням позивача (а.с.149-152). Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 07.01.2026 року утворилась заборгованість за Договором № 527596-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 47 150,00 грн, що складається з: -суми прострочених платежів по тілу кредиту - 17 000,00 грн; -суми прострочених платежів по процентах - 18 250,00 грн; -суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; -суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 8 500,00 грн; -суми прострочених платежів за комісією - 3 400,00 грн (а.с.12-14). Відповідач не заперечує факту отримання нею грошових коштів в розмірі 17 000 гривень та підтверджує факт укладення нею 25.03.2025 року договору № 527596-КС-002 про надання кредиту. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Щодо заперечення відповідача, про надмірне нарахування відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне. Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Бізнес Позика» вказує, що заборгованість відповідача станом на 22 липня 2024 року становить 47 150,00 грн, що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 17 000,00 грн; Суми прострочених платежів по процентах - 18 250,00 грн; Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; Суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 8 500,00 грн; Суми прострочених платежів за комісією - 3 400,00 грн. Кредитним договором № 527596-КС-002 встановлена стандартна процентна ставка за кредитом, яка відповідає 1,00 % в день і є фіксованою. У постанові ВП ВС від 25 травня 2021 року у справі № 149/1499/18 вказано, що за змістом ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони договору на власний розсуд можуть урегулювати в договорі відносини, диспозитивно врегульовані в актах цивільного законодавства, та не можуть відступати від імперативних його положень. Взяті на себе зобов`язання сторонами за кредитним договором підлягають виконанню, оскільки належать до стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю та врахуванням інтересів іншої сторони угоди або відносин, про які йдеться. Сторона договору не вправі тлумачити договір чи діяти всупереч своїм попереднім заявам або поведінці на шкоду іншій стороні, яка обґрунтовано покладалася на умови договору. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України та п. 2.4. Кредитного договору стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1,00000000, фіксована. Встановлений Договором № 527596-КС-002 розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно з п. 3.2. Кредитного договору № 527596-КС-002 протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються заставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. Згідно з п. 3.2.1. Кредитного договору у разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. Згідно з п. 3.2.2. Кредитного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору. Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного договору сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів який передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Таким чином, заборгованість [PERSON] виходячи із умов кредитного договору та взятих на себе сторонами зобов`язань за Договором кредиту становить 437 50,00 грн, що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 17 000,00 грн; Суми прострочених платежів по процентах - 18 250,00 грн; Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; Суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 8 500,00 грн, із розрахунку стандартної процентної ставки 1,00 % в день фіксована, з урахуванням допущеного відповідачем прострочення платежу. Умови договору протягом строку встановленого кредитним договором відповідачем не виконувались, у зв`язку в чим виникла прострочена заборгованість (прострочка по кредиту). Враховуючи вищевикладене та укладення відповідачем кредитного договору у п. 2.4. якого чітко визначено стандартну процентну ставку за кредитом в день 1%, фіксована, відсутність заявлених позовних вимог про стягнення штрафних санкцій, суд відхиляє доводи відповідача, що передбачені договором підвищені відсотки за користування кредитними коштами по суті є штрафними санкціями за порушення умов договору, тому заборгованість за процентами за користування кредитом на суму 43750,00 гривень, підлягає стягнення з відповідача. Щодо заперечень відповідача, про нарахування заборгованості за комісією, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для банку. На виконання вимог, зокрема, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом. Пунктом 3.5 Договору № 527596-КС-002 від 25.03.2025 року передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 3400,00 гривень, розмір комісії залишається незмінним протягом усього строку договору, встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі № 363/1834/17 (пункт 27). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 28). Інакше кажучи, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункт 31.25). Розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Надання за ціною встановленої у кредитному договорі комісії інших послуг за обслуговування, не пов`язаних із інформуванням позичальника, не передбачено. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункти 29-31). Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору № 527596-КС-002 від 25.03.2025 року, щодо сплати комісії в розмірі 3 400,00 гривень за надання кредиту є нікчемними, а вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 3 400 гривень задоволенню не підлягають. Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання кредиту, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк. Такий висновок сформульовано Верховний Судом в постанові від 20.07.2022 у справі № 343/557/15-ц. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України, та з огляду на те, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконала, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 25.06.2025 р. № 527596-КС-002 про надання кредиту в розмірі 43750,00 грн, що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 17 000,00 грн; Суми прострочених платежів по процентах - 18 250,00 грн; Суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 8 500,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, що складаються із суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, слід виходити з такого. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як роз`яснено в абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом України «Про судовий збір»). Загальна сума заявлених вимог складала 47150 гривень, судовий збір сплачений в сумі 2662.40 гривень (а.с.5). Згідно з цим рішенням суду задоволено вимоги на загальну суму 43750 гривень (заборгованість за кредитом та заборгованість за відсотками). Здійснюючи розрахунок судового збору суд приймає до уваги постанову ВС від 27.08.2020 року у справі №188/1815/17. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 2470.41 гривень виходячи з наступного: розмір заявлених вимог - 47150 гривень (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню - 43750.00 гривень, розмір судового збору, що підлягав сплаті при звернення до суду з цим позовом - 2 662.40 гривень (2662.40 грн х 43750грн : 47150 = 2470.41 грн). На підставі викладеного та

Outcome: partial