Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

14 січня 2026 року ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в особі представника Корнійчук Д.Д. звернулася до суду з позовною заявою до[PERSON] , в якій просить стягнути заборгованість за Кредитним договором №1392-1501 від 07 травня 2024 року в розмірі 28500 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5700 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 22800 грн. Крім цього, просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 27 січня 2026 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі на підставі ч.5 ст. 279 ЦПК України. Розгляд справи відбувся 24 березня 2026 року без учасників справи. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 07 травня 2024 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1392-1501 (надалі за текстом «Кредитний договір»). Як вбачається зі змісту Договору, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. На виконання вимог ЗУ «Про електронну комерцію», Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С7264 для підписання Кредитного договору №1392-1501 від 07 травня 2024 року для підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 5700 грн.; строк кредитування 365 днів, базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту; знижена % ставка 1,45% в день; стандартна % ставка 1,45 % в день. В подальшому відповідач, всупереч умовам Кредитного договору та ЗУ «Про споживче кредитування», не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами Кредитного договору. Станом на 26 листопада 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 36722,25 грн. і складається з простроченої заборгованості за кредитом 5700 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 30167,25 грн., а також з простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту 855 грн. Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 8222,25 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 28500 грн. Враховуючи зазначене Кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість в сумі 5700 грн. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 22800 грн., що разом становить 28500 грн. Разом з позовною заявою представник позивача подав клопотання про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подавав. У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 07 травня 2024 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1392-1501 (надалі за текстом «Кредитний договір»). Як вбачається зі змісту Договору, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит згідно умов укладеного договору. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання з повернення отриманих кредитних коштів, внаслідок чого станом на 26 листопада 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 36722,25 грн. і складається з простроченої заборгованості за кредитом 5700 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 30167,25 грн., а також з простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту 855 грн. Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 822,25 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 28500 грн. Враховуючи зазначене Кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість в сумі 5700 грн. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 22800 грн., що разом становить 28500 грн. У відповідності до ч.1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, на виконання зазначених вимог, [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор С7264 для підписання кредитного договору №1392-1501 від 07 травня 2024 року та для підтвердження ознайомлення з правилами та іншими супутніми документами. Згідно умов договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 5700 грн.; строк кредитування 365 днів, базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15,00%, знижена % ставка 1,45% в день; стандартна % ставка 1,45 % в день. ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1392- 1501 від 07.05.2024 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Уст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК Українивизначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем не спростовано наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором №1392-1501 від 07.05.2024 року підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позовних вимог на відповідача. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2662,40 грн., що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2662,40 грн.

Outcome: approved