Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-02 00:00:00

В грудні 2025 року позивач [PERSON] подала до Чорнобаївського районного суду Черкаської області позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, з тих підстав, що між нею та відповідачем зареєстрований 24 липня 2010 року шлюб, актовий запис № 4, Виконавчим комітетом Вербівської сільської ради Городищенського району Черкаської області. Подружні відносини фактично розірвані. Спільного господарства не ведуть. Шлюб має формальний характер. З відповідачем мають різні погляди на життя, за характером не сходимось. Від сумісного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на сьогоднішній день проживають та знаходяться на її утриманні. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом зі своєю матір`ю. Проживання однією сім`єю з відповідачем не здається можливим, подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Рішення про розірвання шлюбу усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. Надання строку для примирення не потрібно. Вжиття заходів досудового врегулювання не проводилось. Просила шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвати. Прізвище позивача залишити без зімн. Розглянути справу за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. 30.12.2025 суддею Чорнобаївського районного суду Черкаської області Чубай В. В. дану справу передано для розгляду за підсудністю до Звенигородського районного суду Черкаської області. 27.01.2026 суддею Звенигородського районного суду Черкаської області Кравченко Т. М. вказані матеріали цивільної справи передані за підсудність до Городищенського районного суду Черкаської області. Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2026 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджено рекомендованим листом R067118660983, який направлявся на його адресу реєстрації відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру ( [ADDRESS] ) повернувся без вручення з відміткою АТ "Укрпошта" адресат відсутній. Згідно правової позиції Верховного суду у справі № 755/17944/18 (постанова від 10.05.2023) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду позову та ухвалення заочного рішення. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України, та приходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з частиною 1 статт 51 Конституції України, частини 1 статті 21, частини 1 статті 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статтей 110 - 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно матеріалів справи, 24 липня 2010 року [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 4, що стверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] видане 10.10.2019 року повторно. Шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Вербівської сільської ради Городищенського району Черкаської області. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (копія Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 15.10.2025 року, повторне); [PERSON] , [INFO] (копія Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 01.08.2012 року). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися через різні погляди на життя, несумісні характери. Згідно частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. На час розгляду справи шлюбні стосунки між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка не бажає зберегти шлюб, тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу, невстановлено. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про укладення шлюбу та враховуючи ту обставину, що остання просила прізвище залишити без змін, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище яке вона отримала при реєстрації шлюбу. Згідно частини 2 статті 114, абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим в позовній заяві не міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача. Відтак, витрати з останнього не стягуються. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки розгляд вказаної справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved