Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

«І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС») звернулось до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача Титаренко В.В. зазначив, що 07.10.2021 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/86463/82/1251160 (далі - кредитний договір), відповідно до якого банк відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 10000 грн з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов кредитного договору становить 500000 грн, строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту, відповідно датою початку кредитування є 07.10.2021, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 07.10.2025. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] за кредитним договором, надавши їй кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач припинила виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: припинила здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. 20.02.2024 АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-67-F, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/86463/82/1251160 від 07.10.2021 в розмірі 31555,93 грн, з яких: 27000 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 4555,93 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором - ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, представник позивача просив стягнути з відповідача вказані суми заборгованості, а також понесені позивачем судові витрати суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн, та витрати на правничу допомогу в розмірі 7500 грн. Відзиву на позов відповідач не подала. «ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи» Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у відсутність представника позивача, вказав, що позивач не заперечує щодо постановлення заочного рішення у справі. Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань суду не подала, причини неявки не повідомила. «ІІІ. Процесуальні дії у справі» 30.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 25.03.2026 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. «IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин» Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] звернулась до АТ «Райффайзен Банк», у зв`язку із чим підписала Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/86463/82/1251160 від 07.10.2021. [PERSON] також 07.10.2021 підписано паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», тарифна модель «Кредитна картка «Два кешбека», у якій міститься інформація про умови кредитування. Відповідно до п. 2.2.1, п. 7.1 кредитного договору кредитодавець відкрив картковий рахунок клієнту [NUMBER] та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 10000 грн. Згідно з копією розписки про отримання картки, [PERSON] 07.10.2021 отримала в АТ «Райффайзен Банк» платіжну картку [NUMBER] . Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, строк Кредиту - сукупність Періодів, протягом яких Банк визначає Поточний ліміт відповідно до пункту 2 Заяви. Строк Кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту (дати початку кредитування). Таким чином, датою початку кредитування є 07.10.2021, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 07.10.2025. Процентна ставка за користування кредитом, в тому числі, за користування недозволенним овердрафтом, становить 42 % річних (п. 2.4 кредитного договору). Процентна ставка за користування сумою кредиту «Оплата частинами» становить 0,0001 % річних (п. 2.4.1 кредитного договору). Згідно з п. 7.1 кредитного договору, тарифна модель «Кредитна картка «Два кеш бека». 20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» укладено Договір відступлення прав вимоги №114/2-67-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі Боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі, і за кредитним договором № 010/86463/82/1251160 від 07.10.2021, укладеним між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким, становить 31555,93 грн, з яких: 27000 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 4555,93 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом. Згідно з розрахунком заборгованості, проведеним АТ «Райффайзен Банк» станом на 20.06.2024, заборгованість відповідача за кредитним договором (картковий рахунок 19266924400) складає: 31555,93 грн, з яких: 27000 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 4555,93 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом. У досудовій вимозі № 1-126749 від 07.08.2025, яка надіслана [PERSON] , позивачем повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 010/86463/82/1251160 від 07.10.2021 та про необхідність погасити заборгованість. Вказані обставини підтверджуються відомостями з позовної заяви, копією Заяви про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/86463/82/1251160 від 07.10.2021; копією паспорта споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», тарифна модель «Кредитна картка «Два кешбека»; копією розписки про отримання [PERSON] картки, від 07.10.2021; копією паспорта [PERSON] ;копією виписки по рахунку; копією Договору відступлення прав вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024; копією листа АТ «Райффайзен Банк» № 114/13-61 від 16.07.2024 про надіслання ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» відомостей про портфель заборгованості; копіями платіжних інструкції про сплату ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» 17.08.2024 та 24.07.2024 вартості Портфеля заборгованості за Договором відступлення прав вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024; копією Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024; розрахунком заборгованості, проведеним АТ «Райффайзен Банк» станом на 20.06.2024; копією досудової вимоги № 1-126749 від 07.08.2025, копією досудової вимоги № 1-126749 від 07.08.2025, копією опису вкладення у Укрпошта Стандарт № 0505352028830 та списком № 20728-01-4-4 Укрпошта Стандарт з рекомендованим повідомленням і описом вкладень, копією фіскального чека Укрпошта щодо надіслання відповідачу досудової вимоги. Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §1,2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування». «V. Оцінка суду» Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається. Згідно з статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії договору. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. В силу ч. 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно зі статями 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Згідно з долученими до позовної заяви доказами, до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» перейшли права первісного кредитора АТ «Райффайзен Банк» у зобов`язаннях за кредитним договором № 010/86463/82/1251160 від 07.10.2021, за яким [PERSON] є позичальником, та має непогашену заборгованість в розмірі 31555,93 грн, з яких: 27000 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 4555,93 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом. Враховуючи викладене, а також те, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуто, суд доходить висновку, що позивач ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», як правонаступник кредитора, має право вимагати від відповідача [PERSON] , яка прострочила виконання зобов`язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором. Відтак, позовні вимоги ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/86463/82/1251160 від 07.10.2021 в сумі 31555,93 грн підлягають задоволенню. VI. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3028 грн, який сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду. Щодо вимоги представника позивача стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 7500 грн, суд зазначає таке. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19.02.2024 у справі № 490/7096/21 та від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20, від 04.04.2024 у справі № 701/804/21, від 10.04.2024 у справі № 530/259/21, від 10.04.2024 у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. На підтвердження понесених ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» витрат на правничу допомогу, представник позивача долучив до позовної заяви: копію договору № 26/11/2025 від 26.11.2025 про надання правничої допомоги, укладеного між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» в особі директора операційного Бондарєва С.О. та адвокатським бюро «Титаренко Лігал Груп» в особі керуючого Титаренко В.В.; копію довіреності ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» від 26.05.2025 на Бондарєва С.О.; копію Замовлення № 1642 до договору № 26/11/2025 від 26.11.2025 про надання правничої допомоги; копію акта виконаних робіт (наданих послуг) до Замовлення № 1642 до договору № 26/11/2025 від 26.11.2025 про надання правничої допомоги; копію платіжної інструкції № 3001 від 28.11.2025 про оплату ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» послуг з правничої допомоги за замовленням № 1641. З копії акта виконаних робіт (наданих послуг) адвокатським бюро «Титаренко Лігал Груп» від 27.11.2025 вбачається, що адвокатське бюро «Титаренко Лігал Груп» в особі керуючого Титаренка В.В. надало позивачу послуги загальною кількістю годин 5 годин, вартість однієї години 1500 грн. Адвокатом Титаренко В.В. позивачу надано наступні послуги: зустріч з клієнтом з наданням усних правових консультацій 1 година; аналіз наданих клієнтом документів, вивчення кредитного договору та додатків до нього 1 година, правовий аналіз нормативної бази та судової практики, опрацювання норм ЦК України, Закону «Про споживче кредитування», положень ЦПК України щодо доказування та дослідження актуальної практики Верховного суду про стягнення заборгованості 1 година; формування позиції позивача 1 година, підготовка позовної заяви 1 година. Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. Отже, справа не вимагала проведення адвокатом розрахунків, оскільки такі були проведені кредитором, та була розглянута без участі представника позивача за наявними у справі доказами. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7500 грн, який, на думку суду, є завищеним. У зв`язку з викладеним, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що розмір витрат позивача на правничу допомогу у даній справі мав би становити 5000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката, з урахуванням принципу розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їхнього розміру, суд вважає співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг і виконаних робіт та значенням справи для сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved