Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

представник Овчаренко І.С. в інтересах ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (далі - ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на користь Товариства заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 500 грн, 2 422,40 грн судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.07.2021 між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було укладено кредитний договір № 0753-4271 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6500 грн на строк 99 днів, зі сплатою відсотків 2,5%. Всупереч умов договору відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим за ним виникла заборгованість у розмірі 19 500 грн, яка складається з 6 500 грн - заборгованості за тілом кредиту, 13 000 грн - заборгованості за відсотками. 26.12.2024 між ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № УКФ-261224-2, відповідно до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» передає ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за плату належні йому права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі, зокрема до [PERSON] за кредитним договором №0753-4271 в сумі 19500 грн. Таким чином, ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» наділено правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Загальний розмір заборгованості відповідача за вище зазначеним кредитним договором перед позивачем становить 19500 грн. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.01.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам розяснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 03.03.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що не заперечує факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів. Просив визнати незаконним нарахування відсотків з урахуванням того, що станом на дату укладення договору з первинним кредитором, мав статус резервіста, а тому має пільги щодо нарахування відсотків, передбачені ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Первинного кредитора ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» повідомляв представника позивача. У задоволенні вимог про стягнення з нього витрат на правову допомогу та судового збору просив відмовити. 13.03.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій позовні вимоги просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Щодо доводів відповідача, що до нього мають бути застосовані положення ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звертає увагу суду, що під час дії кредитного договору відповідач не був військовослужбовцем та не проходив військову службу, отже не має права для звільнення військовослужбовців, резервістів та військовозобовязаних від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст.ст.526, 615 ЦК України зобовязання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обовязковості виконання договору. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України. Згідно ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. Зобовязання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, повязаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Судом встановлено, що 21.07.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0753-4271. Згідно з умовами якого відповідач отримав кредит, зобов`язавшись повернути його, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (а.с.10-12). Відповідно до п.2.1, 2.5 кредитного договору сума кредиту становить 6 500 грн надається строком на 21 календарних дні.Тип процентної ставки фіксована, що становить 2,% за кожен день користування кредитом (п.2.4.). Цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця (https://creditkasa.com.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобовязується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт кредитодавця. [PERSON] договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А222. Також [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту, в якому йому була надана інформація щодо умов кредитування. 21.07.2021 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало свої зобов`язання за договором та перерахувало на картку № [NUMBER] , номер якої надано йому позичальником, кредитні кошти в сумі 6 м500 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та не заперечується відповідачем. 26.12.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено Договір факторингу №УКФ-261224-2. За умовами якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та передає Первісному кредитору під відступлення Права вимоги грошові кошти за плату у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до реєстру боржників № 1 до Договору факторингу №УКФ-261224-2 від 26.12.2024 ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 500 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0753-4271 від 21.07.2021, станом на 26.12.2024 заборгованість перед позивачем не погашена і складає 19 500 грн. Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні. З огляду на наведене, враховуючи, що відповідач визнає факт укладення договору та фактичне отримання коштів, але при цьому оплату за кредитним договором не здійснив, заборгованість за тілом кредиту становить 6 500,00 грн, тому зазначена сума кредиту (тіло кредиту) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо позовних вимог про стягнення із [PERSON] заборгованості за процентами, суд виходить з такого. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно з поданими до відзиву документами є учасником бойових дій відповідно до посвідчення від 20.05.2016, відповідно до довідок в/ч [NUMBER] від 13.03.2016, 29.03.2016 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період з 13.03.2015 по 26.02.2016 на території Донецької та Луганської областей. Відповідно до п.15 ч.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. З даних підстав відповідачу [PERSON] , як військовослужбовцю, який брав участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань, проценти за користування кредитом перед позивачем ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не нараховуються, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення 13 000 грн нарахованих процентів, задоволенню не підлягають, тобто позов підлягає частковому задоволенню лише по тілу кредиту у розмірі 6 500 грн. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 33,33 % (6500: 19500х 100), з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 887,38 грн (2662,40 х 33,33 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial