Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить, поновити строк позовної давності, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 200495317 від 04.04.2016 у сумі 29845,66грн, з яких 7544,91 грн заборгованість за кредитом, 15262,71 грн. заборгованість за нарахування відсотків, 4987,22 грн. - розміру інфляційних втрат, 2050,82 грн. - 3% річних, стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою від 23.09.2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву. 14.01.2026 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить застосувати позовну давність до вимог позивача. Від представника позивача заяв на по суті або інших додаткових пояснень судом не отримано. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» не з`явився, однак у позовній заяві просить розгляд справи провести без участі представника позивача, поновити пропущений строк для подання позовної заяви до відповідача та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити позивачу у поновленні строку для пред`явлення вказаної позовної заяви та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15 червня 2020 року, відповідно до якої позивач є кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на звернення до суду з цим позовом, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» посилається на наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору за частиною кредитних договорів, в тому числі за кредитним договором № 200495317 від 04.04.2016 укладеним ПАТ «Банк Михайлівський» із [PERSON] , а також, те, що оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20 липня 2020 року були отримані ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за результатами примусового виконання лише на початку 2023 року, що, на переконання позивача призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності, в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора, що в свою чергу також є підставою для його поновлення/не застосування судом позовної давності оскільки кредитор з об`єктивних причин був позбавлений можливості звернутись до суду в межах такого строку (частина п`ята статті 267 ЦК). Суд вважає, що наведені вище обставини, не дають підстав для поновлення або не застосування строку позовної давності, про що просить позивач, так як з матеріалів справи вбачається, що строк позовної давності за укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» із відповідачкою сплив, а договір між ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський» про відступлення права вимоги №7_БМ було укладено лише 20 липня 2020 року. Відповідно до статті 256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК). Статтею 253 ЦК визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частиною 1 ст. 261 ЦК чітко передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із ст. 266 ЦК зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту, ПАТ «Банк Михайлівський» мало право від дня першого прострочення щомісячного платежу, та протягом наступних трьох років звернутися до суду. Однак, позовну заяву з вимогою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №200495317 від 04.04.2016 ТОВ «Діджи Фінанс» (правонаступник ПАТ «Банк Михайлівський») подало до суду лише 26.08.2025, тобто з пропуском строку на звернення до суду з цим позовом. Відповідно до частини першої статті 262 ЦК, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Отже, уклавши договір відступлення прав вимоги, позивач набув права вимоги щодо відповідача за спірному кредитним договором, але пропустив строк позовної давності на пред`явлення позову до відповідача, оскільки такий строк був пропущений попереднім кредитором. Посилання ТОВ «Діджи Фінанс» на зупинення строків позовної давності не береться до уваги судом виходячи з того, що перебіг позовної давності у зв`язку із встановленням на всій території України карантину почався з 12 березня 2020 року, а строк позовної давності за вимогами викладеними у цій позовній заяві закінчився до цієї дати. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розрахунку заборгованості, оскільки в матеріалах справи відсутній обґрунтований та деталізований розрахунок заявлених до стягнення сум. За таких обставин суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір доказів чи проводити відповідні обчислення замість сторони. На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні позову. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed