Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

До Галицького районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява від [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Раврик І.Д., до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що 25 січня 1986 року сторонами зареєстровано шлюб. Неповнолітніх дітей у них немає. Стверджує, що подружні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинилися багато років тому, тривалий час разом не проживають (більше 12 років), спільного господарства не ведуть. З цих підстав просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Ухвалою суду від 05 лютого 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. У позовній заяві її представник адвокат Раврик І.Д. просив про розгляд справи без участі сторони позивача, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання. Правом на подання відзиву не скористався. На адресу суду двічі поверталися поштові конверти із позначкою - «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові №755/17944/18 (61-185св23) від 10.05.2023 вказав, що довідка поштового відділення із позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. Згідно з частиною 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, із врахуванням позиції позивачки, яка не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 25 січня 1986 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Надіївської сільської Ради народних депутатів, про що зроблено актовий запис №1. Прізвище дружини після одруження змінено на « [PERSON] » (Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 25 січня 1986 року). За період шлюбних відносин у сторін народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 26.09.2014, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області, 26 вересня 2014 року [PERSON] змінила ім`я на « [PERSON] ». Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов такого висновку. Статтею 7 Сімейного кодексу України визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Так, згідно з частинами 1, 6 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (частини 3, 4 статті 56 СК України). Судом враховуються аргументи позивачки, наведені в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо фактичного припинення подружніх відносин через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved