Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» 29 грудня 2025 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 16 серпня 2018 між [PERSON] звернулася в Акціонерне товариство «ОТП Банк» із заявою (вимогою) про відкриття рахунку із кредитною лінією, ти самим підписавши Заяву-анкету про надання банківських послуг та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилася із тим, що договорі разом із правилами, тарифами, публічним договором є невід`ємною його частиною та погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати. Відповідно до умов кредитного договору №0376/980/011282029/1 [PERSON] було активовано картку 17 серпня 2018 року. Відповідачкою також було підписано Паспорт споживчого кредиту до договору, в якому визначені умови надання кредитних коштів. Акціонерне товариство «ОТП БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, відкривши відповідачці рахунок із кредитною лінією. У свою чергу відповідачка кредитні кошти отримала та частково здійснила погашення кредитної заборгованості, а саме 10 вересня 2021 нею було внесено останній платіж. 24 березня 2024 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено договір факторингу №24/03/23, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором №0376/980/011282029/1. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконувала, в неї утворилась заборгованість на дату відступлення права вимоги в сумі 18 667 грн 28 коп. грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 11 498 грн 92 коп. та заборгованості по відсотках - 7 168 грн 36 коп. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав позивача, просить позов задовольнити та стягнути з неї на користь позивача заборгованість у розмірі 18 667 грн 28 коп. та судові витрати по справі, що складаються зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою від 30 грудня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибула, безпосередньо у позовній заяві просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Відповідачка в судове засідання на виклик не з`явилася, причини своєї неявки не повідомила, хоча про час, день та місце його проведення була належним чином повідомлена. Право на відзив на позов не скористалася. Враховуючи те, що відповідачкою [PERSON] у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Частинами першою, третьо статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частинами першою, другою статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 212 Цивільного кодексу України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Відповідно до положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Згідно зі статтею 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як слідує з матеріалів справи 16 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до Акціонерното товариства «ОТП БАНК» із заявою-анкетою про надання банківських послуг №0376/980/011282029/1 з метою відкриття рахунку кредитної лінії, яка підписана нею власноруч. Підписані 16 серпня 2018 року власноруч [PERSON] . Паспорт споживчого кредиту та Заява фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміни розміру кредитної лінії є невід`ємною частиною Договору. Із розрахунку заборгованості вбачається, що карту [PERSON] активовано 17 серпня 2018 року. Відповідно до Заяви-анкети визначено умови обслуговування кредитної лінії, зокрема за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Заявою-анкетою, тарифами банку та інформаційним листком. На дату укладення (підписання) Заявианкети розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних. Акціонерне товариство «ОТП БАНК» свої зобов`язання за договором виконало та відкрило [PERSON] рахунок із кредитною лінією. У відповідності до виписки з рахунку приватного клієнта №0376/980/011282029/1, проведеної Акціонерним товариством «ОТП БАНК» за період з 17 серпня 2018 року по 24 березня 2023 року за відповідачкою [PERSON] наявні відомості про операції розрахунку. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №0376/980/011282029/1 станом на 14 березня 2023 року за відповідачкою обліковується заборгованість в сумі 18 667 грн28 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 11 498 грн 92 коп. та заборгованості по відсотках - 7 168 грн 36 коп. 24 березня 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу за №24/03/23. Пунктом 1.1 цього договору передбачено, що клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами (п.1.3). Згідно з п.1.4 фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Відповідно до Витягу з додатку № 1 до договору факторингу від 24 березня 2023 року № 24/03/23, встановлено те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 18 667 грн 28 коп. 17 жовтня 2025 року позивач спрямував відповідачці вимогу про погашення заборгованості, яка [PERSON] була залишена без виконання. У зв`язку з невиконанням відповідачкою умов договору утворилась заборгованість у розмірі 18 667 грн 28 коп., яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Будь-яких контррозрахунків вказаної складової заборгованості, та й заборгованості в цілому, [PERSON] не надано. Наявність вказаної заборгованості відповідачкою не спростовано, відзив не подано. На підставі викладеного вище, суд резюмує про задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки [PERSON] скористалася кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, в судове засідання не з`явилася та не представила суду жодних доказів на спростування вимог позивача. З огляду на викладене, з відповідачки на користь позивача слід стягнути в рахунок заборгованості 18 667 грн 28 коп. Щодо заявлених вимог в частині стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2 422 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією. Враховуючи що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно із частиною першою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до положень частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 8 500 грн надав: договір №01-05-23 про надання правничої допомоги від 1 травня 2023 року, який укладений між адвокатським бюро "Юлії Чміль" та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ»; додаток №1 до договору №01-05-23 про надання правничої допомоги від 1 травня 2023 року; акт про надання правничої допомоги №0312-25/Б від 3 грудня 2025 року до договору про надання правової допомоги №01-05-23 від 1 травня 2023 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер. Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідачкою не заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не наведені обставини, за яких, як на її думку, заява не підлягала би до задоволення. Враховуючи викладене вище, суд констатує, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеним, обґрунтованим та співмірним, зокрема, зі складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання. Тому, зважаючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 500 грн. На підставі статей 207, 212, 512, 526, 530, 549, 551, 625, 629, 633, 634, 639, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved