Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 02 жовтня 2025 року [PERSON] звернулась до Чорноморського міського суд Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 09 жовтня 1993 року, Іллічівським міським відділом записів актів громадянського стану Одеської області, актовий запис № 491. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сумісне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами за різними місцями проживання. Наразі фактично шлюбні стосунки припинені більше року, спільного господарства сторони не ведуть. Вважає, що їх подальше сімейне життя неможливе і такий шлюб суперечить її інтересам. Спору про поділ майна подружжя немає, розірвати шлюб в іншій спосіб не є можливим, через не згоду відповідача. В судове засідання позивач не з`явилась, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач повідомлена про місце, дату та час розгляду справи відповідно до положень п. 11 12, ст.128, ч. 2 ст. 129 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 22, 28-29, 31, 32). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підставах. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. Після отримання інформації щодо місяця реєстрації (перебування відповідача) ухвалою суду від 11 лютого 2026 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання на 12 березня 2026 року. В судове засідання позивач не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач повідомлений про місце, дату та час розгляду справи відповідно до положень п. 11 12, ст.128, ч. 2 ст. 129 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 22, 28-29, 31, 32). При згоді позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва виданого (серія [NUMBER] виданого Іллічівським міським відділом записів актів громадянського стану Одеської області від 09 жовтня 1993 року) вбачається, що 09 жовтня 1993 року між сторонами укладено шлюб. (а.с. 19). Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Згідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Висновок суду. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу - є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати. З відповідача стягненню підлягає сума судових витрат сплачена позивачем при зверненні до суду та підтверджена документально, в розмірі 1211,20 грн. відповідно до положень ст. 133, 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved