Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

02.02.2026 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 20.11.2023-100000307 від 20.11.2023 року в сумі 11880 грн 00 коп, яка виникла станом на дату звернення до суду, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем його умов. Ухвалою судді від 16.02.2026 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача - ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до положень п.2 ч.7 та ч.11 ст.128 ЦПК України. У визначений судом строк відзиву на позов не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з положень ч.1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні 20.11.2023 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №20.11.2023-100000307, відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти в сумі 6000 грн 00 коп строком на 42 дні з дати його надання, що закінчується 31.12.2023 року, первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання, з визначенням фіксованої незмінної процентної ставки «Економ» у розмірі 2,0% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду; фіксованої незмінної процентної ставки «Стандарт» у розмірі 2,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду; неустойки у розмірі 150 грн 00 коп, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором С626, при цьому відповідачем в заявці на отримання кредиту під час укладення договору вказано особисто банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу для надання коштів - 4149-49ХХ-ХХХХ-9956 (а.с. 23-30). Квитанцією № 2393655008 підтверджується факт перерахування 20.11.2023 року ТОВ «Споживчий центр» через АТ КБ «Приватбанк», який надає послуги з переказу коштів через систему LiqPay за договором №4507 про надання послуг в системі LiqPay від 01.11.2020 року, коштів в сумі 6000 грн 00 коп на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжної карти № 414949*56 за договором кредиту № 20.11.2023-100000307 (а.с.15-20, 22). Згідно з розрахунком загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 20.11.2023-100000307 від 20.11.2023 року за період з 20.11.2023 року по 31.12.2023 року, становить 11880 грн 00 коп, із яких: заборгованість за основним боргом в сумі 6000 грн 00 коп, заборгованість за простроченими відсотками в сумі 5880 грн 00 коп (а.с.11). Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджується, що ТОВ «Споживчий центр» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом економічної діяльності якого є Інші види кредитування (а.с. 9). Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено ст. 599 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами шляхом укладання кредитного договору. При цьому, позивач виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, однак не виконував свої обов`язки за договором. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №20.11.2023-100000307 від 20.11.2023 року, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідачки на користь позивача, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути 2662 грн 40 коп витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с.8).

Outcome: approved