Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

В листопаді 2025 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», який діє через свого представника адвоката Ткаченко Ю.О., звернулось до Покровського районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою до [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №71465429 від 26.04.2025 року в розмірі 13 748,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 148,00 грн - сума заборгованості за процентами; 600,00 грн заборгованість за комісією; 8 000,00 грн заборгованість за пенею/неустойкою, а також судові витрати, які складаються із судового збору 2 422,40 грн та витрати, на професійну правничу допомогу 4 500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 26 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71465429, за умовами якого Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надати «кредит»), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та Комісію за надання кредиту. Згідно з його умовами сума кредиту становить 4 000,00 грн та видається на 30 днів з процентною ставкою в день 0,350% та комісією у розмірі 15,00% від суми наданого кредиту та у грошовому виразі складає 600,00 грн. Договір було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора: 24155. 23 травня 2025 року між сторонами договору було укладено додаткову угоду № 149998062 до договору надання грошових коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71465429 від 26.04.2025 року, за умовами якого позичальник продовжив строк кредитування на 28 днів. Додаткову угоду було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора: 28832. 16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу №16/10/25, згідно якого первісний кредитор передав новому кредитору права вимоги до боржників, зазначені в Реєстрі прав вимог, зокрема право вимоги до [PERSON] за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71465429 від 26.04.2025 року. Відповідно до реєстру прав вимог №16/10/25-02 від 16 жовтня 2025 року до договору факторингу № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 13 748,00 грн, з яких: 4 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 148,00 грн сума заборгованості за відсотками, 8 000,00 грн сума заборгованості за пенею, 600,00 грн заборгованості за комісією. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 24 листопада 2025 року справу було передано за підсудністю до Казанківського районного суду Миколаївської області. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 16.02.2026 року справу передано до провадження судді Томашевського О.О. Ухвалою суду від 17 лютого 2025 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду. Також вказаною ухвалою суду було витребувано у АТ КБ Приват Банк інформацію щодо належності [PERSON] платіжної картки № [NUMBER] та виписку по картковому рахунку за період з 26.04.2025 року - 29.04.2025 року. Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Згідно клопотання зазначеного в позовній заяві та повторно поданого до суду від 18.03.2026 року, представник позивача просила проводити розгляд справи без участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач про причини своєї неявки не повідомила, відзиву не подала, будь-яких клопотань у справі не заявляв. Суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи за наявними в матеріалів справи доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 26 квітня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем [PERSON] було укладено договір надання коштіву кредит (з комісією за надання кредиту) №71465429. Договір було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора: 24155. Відповідно до п. 2.1 Договору Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надати «кредит»), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та Комісію за надання кредиту. За умовами п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 та 2.2.4 Договору сума кредиту становить 4 000 грн та видається на 30 днів з процентною ставкою в день 0,350% та комісією у розмірі 15,00% від суми наданого кредиту та у грошовому виразі складає 600,00 грн. Додатком №1 до договору додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та ральної річної процентної стави за договором про споживчий кредит, згідно з якою кредитні кошти повертають [PERSON] кредитодавцю 25 травня 2025 року у загальному розмірі 5 020,00 грн, з яких 4 000,00 грн - сума кредиту, 420,00 грн - проценти за користування кредитом та 600,00 грн комісія за надання кредиту. Додаток 1 підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором: 24155. Також з матеріалів справи вбачається, що 23 травня 2025 року між кредитодавцем та позичальником було укладено додаткову угоду № 14999806 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71465429 від 26.04.2025 року. За умовами п. 1 Додаткової угоди сторони домовились продовжити строк кредитування на 28 днів. За п. 2.1 Додаткової угоди, збільшено денну проценту ставку 1,00%, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 1 669,26%, орієнтовна загальна вартість кредиту 6 140,00 грн і строк повернення кредиту 22.06.2025 року. Додатковий договір було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора: 28832. Згідно довідки про ідентифікацію [PERSON] , з якою укладено договір №71465429 від 26.04.2025 року, ідентифікована ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» одноразовим ідентифікатором:24155, 26.04.2025 року о 13:43:06. Згідно довідки про ідентифікацію [PERSON] , з якою укладено додаткову угоду до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №14999806 від 23.05.2025 року, ідентифікована ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» одноразовим ідентифікатором:28832, 23.05.2025 року о 13:04:23. 19 листопада 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» було укладено договір факторингу №1911, згідно якого первісний кредитор відступає новому кредитору права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі прав вимог. Вказане підтверджується актами прийому-передачі реєстру заборгованостей, що є додатками до договору факторингу за № № 2,3,4 та 5 та реєстром прав вимог №3 та актом звірки взаєморозрахунків. 16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу № 16/10/25 з додатками (актами прийому - передачі), згідно якого первісний кредитор відступає новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог. Вказане підтверджується додатками до договору факторингу № 1, реєстром прав вимоги №16/10/25-02, платіжними іструкціями №579939281,1 від 20.10.2025 року, №579939282.1 від 20.10.2025 року. З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості вбачається, що відповідачка не повернула суму позики та не сплачувала проценти за користування нею, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 26.04.2025 року № 71465429 складає в розмірі 13 748,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1 148,00 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 8 000,00 грн заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею та 600,00 грн заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією. Факт перерахування грошових коштів відповідачці на карту № [NUMBER] підтверджується: копією платіжної інструкції від 26.04.2025 року на суму 4 000,00 грн; копією довідки ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТВО НЕОБХІНИХ КРЕДИТІВ» від 16.10.2025 року вих.№ 16/10/25-14459. Факт належності відповідачці платіжної карти № [NUMBER] та зарахування на її картковий рахунок грошових коштів в розмірі 4 000,00 грн підтверджується відомостями АТ КБ ПриватБанк від 27.02.2026 року № 20.1.0.0.0/7-260223/75290-БТ. Встановивши наведені обставини, суд враховує наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦКУкраїни встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позичальника виникло зобов`язання надати грошові кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути суму позики та сплатити проценти за користування нею. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог статей 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Фінансова установа ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконало, а відповідач в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. Стосовно стягнення заборгованості за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», суд приходить до наступного. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11. У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право вимоги до відповідачки, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за позикою на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). В той же час, як було встановлено судом, відповідачка заборгованість за кредитом належним чином не погашала, внаслідок чого заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) складає 4 000,00 грн суми кредиту, 1 148,00 грн нарахованих процентів за користування кредитом, 8 000 грн нарахованої пені та 600,00 грн комісії. Що стосується нарахованої пені в розмірі 8 000,00 грн, то суд враховує, що зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був неодноразово продовжений Указами Президента України із затвердженням відповідними Законами України та діє безперервно до теперішнього часу. Кредитний договір було укладено 26.04.2025 року, тобто, в період дії воєнного стану в Україні, що прямо забороняло проводити нарахування відповідачу штрафів за кредитом. Виходячи з цього, суд вважає, що підстави для стягнення з відповідачки пені в розмірі 8 000,00 грн за кредитним договором відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню та з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 5 748,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 133, ч. ч. 1, 2, 3 ст.137ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною першою та частиною другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Ткаченко Ю.О. надавалась правова (професійна правнича) допомога позивачу у даній справі, що підтверджується витягом з акту № 5ФП від 21.10.2025 року на суму 4500 грн, договором про надання правничої допомоги від 25.08.2025 року № 25-08/25/ФП з додатками та копією платіжної інструкції від 27.10.2025 року. В силу ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи із викладеного, оскільки суд задовольнив позовні вимоги позивача на 41,80%, тому він має право на відшкодування з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 41,80%, а саме у сумі 1 881,00 грн. Згідно з вимогами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1012,56 грн (2422,40 грн * 41,80%).

Outcome: partial