Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

У провадження Чечелівського районного суду м. Дніпра за допомогою системи «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , відповідно до якої позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.10.2014 року у розмірі 59 223,47 грн., що складається з 47 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту 12 223,47 грн. заборгованості за простроченими відсотками, а також понесених судових витрат у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву від 22.10.2014 р. та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 07/15, тип - Універсальна, а в подальшому отримав також картки № [NUMBER] , строк дії - 03/19, тип - Універсальна, та № 5168742212437176, строк дії - 12/21, тип - Універсальна GOLD, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався встановленим кредитним лімітом, який у процесі обслуговування рахунку було збільшено до 47 000,00 грн, вчиняв операції, вносив часткові платежі, сплачував відсотки за користування кредитними коштами, однак припинив своєчасно надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням здійснених платежів [PERSON] станом на 02.01.2025 року має заборгованість у розмірі 59 223,47 грн, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою суду справу призначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи без участі свого представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судові засідання призначені на (12.01.2026; 26.03.2026 р.) не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце їх проведення шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Жодних заяв або клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відтак, суд постановив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг № б/н від 22.10.2014 та приєднався до зазначених умов саме в тій редакції, що діяли на дату підписання та були розміщені на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Відповідач отримав кредитну картку, після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи, на підтвердження чого позивачем надано Виписку за договором № б/н за період за період з 09.12.2012-06.01.2025 з якої вбачається, що за відповідачем обліковувалися картки зі встановленим кредитним лімітом, якими він користувався протягом декількох років, а саме: картки № [NUMBER] , строк дії - 07/15, тип «Універсальна»; № 4149437855076160, строк дії - 03/19, тип - Універсальна, та № 5168742212437176, строк дії - 12/21, тип «Універсальна GOLD». Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, які підписав відповідач 07.02.2022 позивачем та відповідачем були погоджені такі умови кредитування: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювана кредитна лінія до 200000 грн для карт «Універсальна», та 200000 грн для карт «Універсальна Gold» (п.1.2. Договору); тип кредитної карти - Картка «Універсальна», «Універсальна GOLD»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних 42,0% для карт Універсальна, 40,8% для карт «Універсальна GOLD» (п.1.3 Договору). Окрім того, паспортом споживчого кредиту, який відповідач підписав 07.02.2022 сторони погодили нарахування відсотків від суми неповернутого в строк кредиту, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України за домовленістю сторін, були встановлені відносно простроченої суми заборгованості в розмірі 60,0%. Відповідач скористався кредитними коштами встановленого кредитного ліміту, однак не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.01.2025 року становить 59 223,47 грн., яка складається з 47 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 12 223,47 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Вказаний розрахунок не спростований відповідачем належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відповідно до ст.ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За умовами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як встановлено судом, позивач, АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується копією розрахунку заборгованості за договором, який надано позивачем у матеріали справи. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом. Враховуючи викладене вище, позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 59 223,47 грн. підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved