Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

13 квітня 2026 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті її доньки [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Шахтарськ Донецької області. В обґрунтування заяви вказує, що отримати свідоцтво про смерть у органі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Шахтарськ Донецької області. За таких обставин неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято органом реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті доньки їй необхідно для вирішення питань щодо оформлення спадщини, вирішення соціальних питань. Посилаючись на вказані обставини, просить заяву задовольнити. Представник заявниці адвокат Остапенко С.Ю., надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та відсутності заявниці за наявними матеріалами у справі, заяву просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Лозівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа. Заяв про відкладення розгляду справи не надавали. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. За правилами ст. 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Згідно копії свідоцтва про народження від 22.10.1986 серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що заявниця [PERSON] є матір`ю померлої [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] , причина смерті - «Інші неточно зазначені та неуточнені причини смерті», місцем смерті [PERSON] є м. Шахтарськ Донецької області. Вказаний факт також підтверджується фотознімками з місця захоронення [PERSON] , які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 12-13). Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (та у наступних редакціях) територію Горлівського району (де знаходиться м. Шахтарськ) Донецької області віднесено до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Статтею 1 Закону від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (з наступними змінами) «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частинами 2, 3, 4 статті 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Суд зазначає, що факт смерті [PERSON] , у встановленому законом порядку зареєстровано не було, оскільки в м. Шахтарськ Донецької області, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявниці для вирішення питань щодо оформлення спадщини, вирішення соціальних питань. Враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, встановлення факту смерті надасть заявниці можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. На підставі викладеного,

Outcome: approved