Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] (далі по тексту позивач) звернулася до суду з вищевказаним позовом до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 4,41 га., яка відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії ВН № 04314 належала померлій. Спадщину прийняла її рідна сестра [PERSON] , яка відповідно до ст. 530 ЦК УРСР являється спадкоємцем другої черги. [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняла [PERSON] , однак під час звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,41 га., що належала померлій [PERSON] , оскільки [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] лише прийняла, але не оформила, а тому у неї відсутній правовстановлюючий документ. Враховуючи зазначене позивач не може належним чином реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на об`єкт нерухомого майна у вигляді земельної ділянки, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзив. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 20.02.2026 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області розгляд зазначеної цивільної справи призначено за правилами загального позовного провадження, а у справі призначене підготовче судове засідання та витребувано: - у Вінницького обласного державного нотаріального архіву матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у разі відсутності надати інформаційну довідку із спадкового реєстру; - у Липовецької державної нотаріальної контори спадкову справу [PERSON] , яка померла [INFO] ; - у Держгеокадастру у Вінницькій області належним чином засвідчену копію Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН № 04314, виданого на ім`я [PERSON] (с. Біла). 02.03.2026 від Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надійшла засвідчена копія Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН № 04314, виданого на ім`я [PERSON] (с. Біла). 05.03.2026 від Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області надійшла копія спадкової справи № 619/2004, заведена 11.11.2004 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 10.03.2026 від Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької областінадійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. 11.03.2026 від Державного нотаріального архіву Вінницької області надійшла інформація про те, що спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON] не виявлено. 19.03.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач чи її представник не з`явилися, у позовній заяві просили у разі неявки здійснити розгляд справи у їх відсутність. Відповідач у поданій до суду заяві просив про розгляд справи без участі представника селищної ради, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Ураховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що [INFO] , у віці 86 років, померла [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00050034103 від 13.03.2025 (а.с.2-4). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 84387522 від 04.03.2026 інформація про спадкові справи після смерті [PERSON] відсутня (а.с.38). Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН 04314 виданого 01.08.1998 [PERSON] , яка мешкає в с. Біла, на підставі рішення 1 сесії 23 скликання Білянської сільської ради народних депутатів від 16.04.1998 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,41 гектарів, яка розташована на території Білянської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.23). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина за законом, яку прийняла її рідна сестра [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 09.05.2025 по справі № 136/386/25 за наслідками розгляду заяви [PERSON] , заінтересована особа: Турбівська селищна рада Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин (а.с.7-8). Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, у зазначеному рішенні судом було встановлено наступне: «Відповідно до довідки Білянської сільської ради від 02.03.2020 за № 133 слідує, що склад сім`ї померлої гр. [PERSON] , [INFO] , складав такий: [PERSON] , сестра, [INFO] , померла а/з № 10 від 15.10.2004 року; [PERSON] , племінниця, [INFO] , померла а/з № 2 від 21.09.2003 року. З довідки Білянської сільської ради від 02.03.2020 за № 130 слідує, що померла гр. [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Відповідно до архівної довідки від 19.12.2019 за № 07-3246/7 вбачається, що у метричній книзі про народження по Свято-Михайлівській церкві с. Біла Бердичівського повіту Київської губернії за 1914 рік є запис №2 про хрещення 25 січня 1914 року дочки [PERSON] , яка народилась [INFO] . Батьки: [PERSON] та законна дружина [PERSON] . Надалі, на адресу суду надійшла архівна довідка від 14.04.2025 за № 08-938/7 з якої слідує, що у метричній книзі про народження по Свято-Михайлівській церкві с. Біла Бердичівського повіту Київської губернії за 1914 рік є запис № 2 про хрещення 25 січня 1914 року дочки [PERSON] , яка народилась [INFO] . Батьки: селяни [PERSON] та його законна дружина [PERSON] , обоє православного віросповідання. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Зважаючи на повне співпадіння прізвищ, імен батьків та місця народження, а також беручи до уваги зміст довідок органу місцевого самоврядування на підтвердження родинних зв`язків, суд робить висновок що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Раніше, 14.03.2025 на адресу суду надано Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, з якого слідує, що дата народження [PERSON] [INFO] , а дата смерті - [INFO] . Зважаючи на вказаний документ правильною датою народження [PERSON] слід вважати саме [INFO] . Факт наявності родинних стосунків заявника із бабою [PERSON] підтверджується наступними документами: копією свідоцтва про народження заявника [PERSON] , де в графі батьки записані: [PERSON] та [PERSON] ; копією свідоцтва про шлюб заявника з [PERSON] , де після реєстрації шлюбу заявниці присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] », дошлюбне - « [PERSON] »; копією свідоцтва про народження племінниці [PERSON] . [PERSON] (донька [PERSON] ), де її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] ; копією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації якого [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », дошлюбне - « [PERSON] ».». Окрім того, з матеріалів спадкової справи № 619/2004 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] судом встановлено, що заявник [PERSON] спадщину після смерті баби прийняла, подавши до нотаріальної контори заяву відповідного змісту (а.с.27). За життя [PERSON] залишила на ім`я заявника заповіт, посвідчений секретарем виконкому Білянської сільської ради 03.04.2001 за реєстровим № 93 (а.с.31). Надалі, 16.01.2006 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Кицюком О.П., зареєстровано в реєстрі за № 22. Спадкове майно на яке видано вказане вище свідоцтво складається із земельної ділянки площею 4,30 гектарів (кадастровий номер земельної ділянки 0522280200:05:000:0502), в межах згідно з планом, розташованої на території Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, належної спадкодавцеві на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія ВН № 04313, виданого Білянською сільською радою народних депутатів 01.08.1998 року на підставі рішення 1 сесії 23 скликання Білянської сільської ради від 16.04.1998 року, зареєстрованого в книзі записі державних актів на право приватної власності на землю за № 89. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.35). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що позивач бажає оформити спадщину після смерті своє баби, але не має можливості реалізувати свої права, у зв`язку із не оформленням останньою права власності на успадковану нею після смерті її рідної сестри земельну ділянку, наведене послугувало підставою для звернення до суду. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно положень статті 530 ЦК Української РСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до статті 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Окрім того, згідно статті 549 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Відповідно ж до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. В силу вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Встановлені судом обставини, які перевірені зібраними у справі доказами та які суд вважає належними, допустимими та достатніми, свідчать про те, що баба позивача [PERSON] прийняла спадщину після смерті [INFO] її рідної сестри [PERSON] , оскільки проживала із спадкодавцем на день її смерті, інші спадкоємці відсутні. Відповідно до статті 560 ЦК Української РСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, в ході розгляду справи судом встановлено, що прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , її рідна сестра [PERSON] померла [INFO] не оформивши до дня своєї смерті свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,41 гектарів, яка розташована на території Білянської сільської ради. Встановлені судом обставини, які перевірені зібраними у справі доказами свідчать, що позивач [PERSON] прийняла спадщину, після смерті [INFO] [PERSON] , до складу якої увійшла, зокрема, земельна ділянка прийнята в порядку спадкування після смерті її рідної сестри [PERSON] . Таким чином суд приходить до висновку, що на момент розгляду справи позивач є єдиним спадкоємцем земельної ділянки площею 4,41 га., яка згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН 04314 виданого 01.08.1998 була передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, утім реалізувати свої права в нотаріальному порядку позбавлена можливості за вказаних вище обставин. Частиною першою статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності, який обраний позивачем виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушеного права позивача є очевидною, отож воно підлягає захисту судом у спосіб, що нею обраний. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності, в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] , на земельну ділянку площею 4,41 га., яку вона успадкувала після смерті [INFO] [PERSON] (відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії ВН № 04314), ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved