Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» у вересні 2021 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з останньої на користь позивача борг за спожиту теплову енергію за період з грудня 2018 року по травень 2021 року в розмірі 17618,46 грн. та судовий збір в сумі 2270,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є споживачем послуг, що надаються АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за адресою: [ADDRESS] , на її ім`я відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії позивача згідно якого ведеться облік розрахунків між позивачем та відповідачем. Між сторонами існують цивільно-правові відносини на підставі договору приєднання. Відповідач протягом тривалого часу належним чином не вносить плату за надані йому послуги, в результаті чого утворилась заборгованість. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.11.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 23.02.2022 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшла заява [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] ), яка заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки не є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого місця проживання за вказаною адресою не мала та не проживала. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому було неодноразово продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. 14.06.2024 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області від представника позивача Довбні Д.В., надійшло клопотання про залучення співвідповідача, а саме [PERSON] . Також у клопотанні заявлено прохання щодо витребування з Другої державної нотаріальної контори копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2006 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2024 року задоволено клопотання представника позивача про залучення співвідповідача та витребування доказів. Залучено по справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію співвідповідача [PERSON] . Витребувано з Другої державної нотаріальної контори копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2006 року, номер нотаріального бланку ВЕС657965, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3075 про отримання у спадок частини квартири [ADDRESS] [PERSON] . 02.09.2024 року з Другої Херсонської державної нотаріальної контори надійшла відповідь щодо відсутності спадкових справ до 2008 року, оскільки були передані на зберігання до Державного нотаріального архіву Херсонської області. 09.09.2024 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.10.2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано з Державного нотаріального архіву Херсонської області копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2006 року, номер нотаріального бланку ВЕС657965, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3075 про отримання у спадок частини квартири [ADDRESS] [PERSON] . 22.11.2024 року з Державного нотаріального архіву Херсонської області надійшов запит щодо надання уточнених відомостей для виконання ухвали суду про витребування доказів. 24.02.2025 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2025 року частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано з Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради інформацію щодо власника квартири [ADDRESS] , у яких частках та на якій підставі. 02.05.2025 року з Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради надійшла інвентаризаційна справа на квартиру [ADDRESS] . Згідно наданої інформації, власниками квартири є: частина квартири перебуває у власності [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на підставі свідоцтва про право власності № 3663 від 10.10.1996 року, виданого управлінням обліку і використання комунального майна м. Херсона та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕС № 657965, виданого 18.10.2006 року, посвідченого нотаріусом Другої держконтори за реєстровим № 2-3075.; частина квартири перебуває у власності [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на підставі договору міни серії ВММ № 821909 від 16.01.2010, посвідченого третьою Херсонською держконторою за реєстровим № 3-32. 22.10.2025 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшла заява представника позивача про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з грудня 2018 по грудень 2021 року у розмірі 17618,46 грн., а також витрати по сплаті судових витрат у солідарному порядку. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання відповідачів. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 82-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» . Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачам вручена. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору відповідач не скористалася. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст.130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст.280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що відповідач Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг, що надаються Акціонерним товариством «Херсонська теплоелектроцентраль» за адресою: [ADDRESS] , на її ім`я відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії позивача, згідно якого ведеться облік розрахунків між позивачем та відповідачем. Між сторонами існують цивільно-правові відносини на підставі договору приєднання. Належність відповідачам об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи, наданої Комунальним підприємством «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, а також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 382432194 від 11.06.2024 року. Відповідно до зазначених доказів, [PERSON] є співвласником 1/2 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності № 3663 від 10.10.1996 року, виданого управлінням обліку і використання комунального майна м. Херсона, а також свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕС № 657965 від 18.10.2006 року, посвідченого нотаріусом Другої державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-3075. Інша 1/2 частина квартири належить [PERSON] на підставі договору міни серії ВММ № 821909 від 16.01.2010 року, посвідченого третьою Херсонською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-32. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , у рівних частках по 1/2 кожна. Відповідачами належним чином не виконувались умови договору, а також не здійснювалися платежі в рахунок сплати поточних платежів за теплову енергію, внаслідок чого за період з грудня 2018 року по грудень 2021 року виникла заборгованість в розмірі 17618,46 грн. Таким чином, судом встановлено, що позивач надає, а відповідачі отримують послуги з теплопостачання, але в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не сплачують вартість спожитих послуг, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту. Відповідно до п.5 ч.3ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, зі змінами та доповненнями, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст. 901, ч.1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що [PERSON] та [PERSON] не виконують належним чином покладені на них зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість. Доказів щодо погашення заборгованості за теплопостачання, відключення об`єкта споживачів від теплопостачання, інших доводів чи контррозрахунків відповідачем суду не надано. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи, що сторонами не заявлено клопотань про звільнення від сплати судового збору та відсутні підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд здійснює розподіл судових витрат відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення № 1079 від 02.04.2021 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідачів на його користь у повному обсязі.

Outcome: approved