Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

13.02.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» в особі представника Андрухова В. М. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 19.08.2024-100002010 від 19.08.2024 у розмірі 29 933,83 грн з підстав порушення зобов`язань за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 19.08.2024 між сторонами було укладено кредитний договір (оферту) № 19.08.2024-100002010, за умовами якого позивач надав відповідачці грошові кошти у розмірі 21 000,00 грн на строк 70 днів, тобто до 27.10.2024 зі сплатою процентів у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом. Комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 20 % від суми кредиту та дорівнює 4 200,00 грн. У разі несвоєчасного повернення кредиту та/або несплати нарахованих відсотків та/або комісії, до позичальника може бути застосована неустойка згідно з п. 7.6 кредитного договору. Того ж дня, позивач на виконання умов договору свої зобов`язання виконав, зокрема, передав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 21 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки. Відповідачка на порушення умов договору в обумовлений строк кредит та відсотки не сплатила, у зв`язку із чим утворилась заборгованість загальним розміром 29 933,83 грн, яка складається з: 13 851,07 грн заборгованість по тілу кредиту; 5 133,83 грн заборгованість по процентам; 4 200,00 грн комісія (пов`язана з наданням кредиту); 6 748,93 грн неустойка. Оскільки відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, а також судові витрати зі сплати судового збору розміром 2 662,40 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 16.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі, розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки на подання заяв по суті справи. Копію ухвали від 16.02.2026 відповідачка отримала 04.03.2026, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням. У встановлений ухвалою строк відповідачка не подала відзиву на позов або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. 25.03.2026 судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 27.03.2026. Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. 19.08.2024 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 19.08.2024-100002010 (кредитної лінії) шляхом звернення позичальника із заявою про укладення договору та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору. Згідно з пропозицією про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), заявкою позичальника та відповіді позичальника про прийняття пропозиції сума кредиту становить 21 000,00 грн, строк кредиту 70 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 27.10.2024, процентна ставка 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 1.12% = (16 397,87/21 000)/70*100%. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 4 200,00 грн. Відповідно до графіку платежів, у 1 черговому періоді підлягає сплаті 18 698,93 грн, у т.ч. проценти 7 350,00 грн, комісія 4 200,00 грн, сума кредиту 7 148,93 грн, дата чергового платежу 22.09.2024; у 2 черговому періоді підлягає сплаті 18 698,94 грн, у т.ч. проценти 4 847,87 грн, сума кредиту 13 851,07 грн, дата чергового платежу 27.10.2024. У разі несвоєчасного повернення кредиту та/або несплати нарахований відсотків та/або комісії, до позичальника може бути застосована неустойка згідно з п. 7.6 кредитного договору, яким визначено, що розмір неустойки встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти. У п. 13 заявки визначено розмір неустойки, яка складає 210,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Е452. Того ж дня, відповідно до договору № 19.08.2024-100002010 банком було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 21 000,00 грн, що підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про перерахунок коштів від 11.02.2026 № 1-1102. Кредитний договір укладено в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, і з огляду на ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію» до нього мають бути застосовані приписи цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 6. ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Також, відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/337824/18, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти за кредитним договором, в добровільному порядку відповідачкою не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати від відповідачки виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредиту, у даному випадку непогашеної заборгованості за кредитом та відсотками, які відповідно до долученої до позову довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором складають 13 851,07 грн основний борг; 5 133,83 грн проценти, нараховані за період з 19.08.2024 по 27.10.2024, 4 200,00 грн комісія за надання. Разом із тим, у позовній заяві позивачем також заявляються вимоги про стягнення з відповідача неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, однак сума вказаної неустойки та її розрахунок у позовній заяві відсутній. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. До позовної заяви позивач долучив довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором, в якій зазначив розмір неустойки 6 748,93 грн. Разом із тим, розрахунок неустойки та кількості днів її нарахування у вказаній довідці також відсутні. Також, згідно з положеннями п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором, надана позивачем, виконана за період з 22.09.2024 по 27.10.2024, тобто за період, в який в Україні діяв правовий режим воєнного стану. Відтак, нарахування неустойки у зазначений період суперечить вищенаведеним вимогам ЦК України. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вказаних позовних вимог. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в сумі 23 184,90 грн, у тому числі 13 851,07 грн основний борг; 5 133,83 грн проценти, нараховані за період з 19.08.2024 по 27.10.2024; 4 200,00 грн комісія за надання. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто розміром 2 019,25 (77 % від 2 662,40 грн). На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial