Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», в особі директора, звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.11.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-10338322 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно з умовами договору, ТОВ «Качай Гроші» надало [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 5000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредитору кошти та сплатити проценти за користування коштами. 22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Качай Гроші» передає (відступає) ТОВ «Макс Кредит» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Макс Кредит» приймає належні ТОВ «Качай Гроші» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10338322 від 21.11.2023. 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та позивач уклали Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Представник позивача просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №00-10338322 від 21.11.2023 в розмірі 29220 гривень, судові витрати по справі та витрати на професійну правничу допомогу. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 14.01.2026 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 11 годину 09.03.2026, яке було відкладено на 10 годину 14.04.2026. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 30.01.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, 03.02.2026 надійшла відповідь на відзив, а 10.02.2026 від АТ КБ «Приватбанк» витребувана інформація. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові та відповіді на відзив просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити . Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, 09.03.2026 від представника надійшла заява про розгляд справи без її та відповідача участі. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позиція відповідача Представник відповідача звернулася до суду із відзивом, в якому просила у задоволенні позову відмовити. Вказала, що матеріали справи не містять жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував факт укладення 21.11.2023 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] будь-яких договорів, в тому числі і № 00-10338322, заборгованість за яким є предметом позову ТОВ «ФК «Ейс», і право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Макс Кредит» на підставі договору факторингу, та від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС». ТОВ «ФК «Ейс» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем (кредитодавцем) були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договором, а відповідач ці кошти отримав. Крім того, на думку відповідача, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за договорами позики від первісного кредитора до позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договорами факторингу на час або після їх укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. Також просила зменшити розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу до 1000 грн. Встановлені судом обставини 21.11.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-10338322 у формі електронного документа з використанням електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора 15285. Згідно з умовами договору, ТОВ «Качай Гроші» надало [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредитору кошти та сплатити проценти за користування коштами (а.с.28-32). Відповідно до п.2.8 розділу 2 договору кредитної лінії, сума кредиту 5000 грн перераховуються кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Відразу після вчинених дій відповідача, 21.11.2023 ТОВ «Качай Гроші» ініціювало переказ коштів згідно з договором № 00-10338322 від 21.11.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця. Згідно з умовами договору та паспортом споживчого кредиту, строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 240 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю (дата повернення кредиту) - 18 липня 2024 року. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату погашення процентів - 11 грудня 2023 року, та здійснювати чергові платежі по сплаті нарахованих процентів на кожний 20 день після рекомендованої дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії. Відповідно до п.1.4 сторони погодили тип процентної ставки-фіксована. Відповідно до п. 1.4.1. стандартна процента ставка складає 2,80 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору (за виключенням строку кредитування, коли клієнт має право на використання зниженої процентної ставки у разі якщо така знижена процентна ставка передбачена договором). Згідно із п. 1.4.2. знижена процентна ставка становить 0,011 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п.1.3.1. даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 20 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування. Договір позичальником підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора 15285 (а.с. 20). Кредитні кошти були перераховані ТОВ «Качай Гроші» 21.11.2023 на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «Приватбанк», що підтверджено інформаційною довідкою (а.с.16-19) та випискою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.112-113). 22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу №22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Качай Гроші» передає (відступає) ТОВ «Макс Кредит» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Макс Кредит» приймає належні ТОВ «Качай Гроші» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимоги (а.с. 63-74). Згідно з розрахунком заборгованості, здійсненого ТОВ «Качай Гроші», станом на 22.01.2024 заборгованість [PERSON] становила 13820 грн, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 5000 грн, заборгованість по відсоткам 8820 грн (а.с. 49). 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та позивач уклали Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступає ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги до третіх осіб - боржників, зазначених у відповідних реєстрах боржників, строк дії договору до 31.12.2026 (а.с. 54-62). Згідно з розрахунком заборгованості, здійсненого ТОВ «Макс Кредит», станом на 16.08.2024 заборгованість [PERSON] становила 29220 грн, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 5000 грн, заборгованість по відсоткам 24220 грн (а.с. 48). Згідно з реєстром боржників від 16.08.2024 до договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 29220 грн, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 5000 грн, заборгованість по відсоткам 24220 грн (а.с. 52). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Щодо укладення 21.11.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] договору кредитної лінії. Згідно із ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як встановлено судом, кредитний договір між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://kachay.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Суд звертає увагу, що одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору був відправлений на номер позичальника [NUMBER] (а.с. 32), який згідно з даними АТ КБ «ПриватБанк» знаходиться в анкетних даних [PERSON] та є її фінансовим номером (а.с.112). Підписання кредитного договору електронним підписом свідчить про те, що відповідач ознайомилася з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику та прийняла запропоновані умови. Щодо перерахування коштів за кредитним договором № 00-10338322 від 21.11.2023. 21.11.2023 ТОВ «Качай гроші» ініціювало переказ коштів у сумі 5000 грн згідно з договором № 00-10338322 від 21.11.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] , яка за даними АТ КБ «ПриватБанк» емітована на ім`я [PERSON] (а.с. 112). 21.11.2023 ТОВ «Платежі Онлайн» в ролі посередника (не на правах кредитора) перерахувало кошти у сумі 5000 грн на рахунок, зазначений відповідачем, який було верифіковано первісним кредитором (а.с.16-19). Факт перерахування коштів у сумі 5000 грн на рахунок [PERSON] підтверджується також випискою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.112-113). Щодо оплати договорів факторингу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України). Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватись , зокрема внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни; б) дарування; в)факторингу,- постанова Верховного суду від 07.10.2018 по справі №243/11704/15-ц. Статтею 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Зокрема частина «у будь-який передбачений договором спосіб» у визначенні поняття договору факторингу свідчить про те, що оплата договору факторингу не є імперативною нормою. Таким чином Сторони можуть самостійно встановлювати строки для проведення оплати й даний факт не взаємопов`язаний з предметом договору та переходом права вимоги. Така ж позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справ № 906/1174/18. а саме, що ознаками договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Крім того, згідно з нормами ст. 204 ЦК України правочин вважається дійсним, правомірним та породжує цивільні права й обов`язки, поки його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або він не визнаний недійсним судом (оспорюваний правочин). Таким чином посилання відповідача на недоведеність переходу права вимоги в зв`язку з тим, що позивачем не долучено докази, що підтверджують оплату договорів факторингу є необгурнтованими. Інші доводи відповідача не спростовують висновків суду. Жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості в частині тіла кредиту та процентів, відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням сторони відповідача не призначалась. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «ФК «Ейс» є новим кредитором за договором кредитної лінії №00-10338322 від 21.11.2023. Відповідач не дотрималася умов, передбачених вказаним договором, та допустила заборгованість, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір. Щодо вимоги про стягнення правової допомоги суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; протокол погодження вартості послуг; додаткову угоду №25770756809 від 11.09.2025 до вказаного договору; акт прийому-передачі наданих послуг від 25.12.2025 (а.с.41-44). З огляду на зазначені норми права, встановлені обставини справи, наявність клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню з огляду на те, що категорія справи є малозначною, судова практика сталою, безпосередньої участі представника позивача у судовому засіданні не було.

Outcome: approved