Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Позивач ТОВ «Деал Фінанс Груп» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позовні вимоги ТОВ «Деал Фінанс Груп» обґрунтовує тим, що 15.08.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання коштів у кредит № 6573914, відповідно до якого позикодавець надає позичальнику кредит у розмірі 7000,00грн. строком на 360 днів з 15.08.2025 по 09.08.2026 з фіксованою процентною ставкою 0,95% яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісією за надання кредиту 17,25%, що становить 1207,50грн. та неустойкою у розмірі 350грн. за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 332070. Вказує, що кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництва системи BankID НБУ. Кредитодавець свої зобов`язання виконав - передав у власність відповідача грошові кошти у розмірі 7000,00грн. шляхом перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] за посередництва платіжної установи ТОВ «Європейська платіжна система». 16.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 16/09/25, відповідно до якого ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором № 6573914 від 15.08.2025. Відповідно до Реєстру прав вимог № 23/12/25-01 від 23.12.2025 до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло прав грошової вимоги до відповідача на суму 28259,00 грн., з яких: 7000,00грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6051,00грн. - сума заборгованості за відсотками, 1207,50грн. - сума заборгованості за комісією, 14000,00грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою. Вказує, що позичальник свого обов`язку не виконала ні перед первісним кредитором ні перед ТОВ «Деал Фінанс Груп». Надає попередній розрахунок судових витрат, що складаються з судового збору у розмірі 2662,40 грн., понесених витрат на професійну правничу допомогу: 4500,00грн. та очікуваних додаткових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00грн. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28259,00грн. та понесені судові витрати: 2662,40грн. сплаченого судового збору та 4500,00грн. витрат на професійну правничу допомогу, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Також клопотав про витребування доказів від АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 18 лютого 2026 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та витребувано докази, про які клопотав позивач. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач повідомлялась належним чином, заяв та клопотань не надсилала. 23.02.2026, 10.03.2026 та 17.03.2026 від представника позивача адвоката Ткаченко Ю.О. надійшли заяви про розгляд справи у відсутність представника позивача. 05.03.2026 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана інформація. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно Договору кредитної лінії (надійний) № 6573914 від 15.08.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали даний договір, предметом якого є кредит на суму 7000,00 грн. Згідно п.2.1 Договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату, проценти від суми позики та комісію за надання кредиту. Строк кредитування/строк договору становить 360 днів, розмір першого обов`язкового платежу: 3202,50грн., період сплати мінімального обов`язкового платежу: 30 днів, кількість мінімальних обов`язкових платежів: 11, дата сплати першого обов`язкового платежу: 13.09.2025, тип кредиту: невідновлювальна кредитна лінія, комісія за надання кредиту: 17,25%, що у грошовому виразі становить 1207,50грн., дата повернення кредиту: 09.08.2026, процентна ставка в день: 0,95%, орієнтовна загальна вартість кредиту: 32147,50грн., неустойка 350,00грн. в день, загальні витрати за кредитом: 25174,50грн. Згідно п. 4.4 Договору позичальник ідентифікована та верифікована за допомогою системи BankID НБУ. Згідно п. 8.3.8 Договору позичальник зобов`язаний своєчасно повернути кредит відповідно до умов договору, сплачувати проценти за договором та комісію за надання кредиту у встановлених умовами договору порядку та розмірах, забезпечити своєчасне виконання зобов`язань відповідно до умов договору. Вказаний договір підписано позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 332070. Згідно довідки про ідентифікацію (без зазначення номера та дати) клієнт [PERSON] ідентифікована ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису. Номер договору: 6573914, одноразовий ідентифікатор 332070, відправлений позичальнику 15.08.2025 19:28:24 на електронну пошту позичальника [INFO] Ідентифікація клієнта за посередництвом системи BankID НБУ: 07.04.2025 о 14:44:42, назва банку: privatbank. Повідомлення, направлені споживачеві фінансових послуг: 14.11.2025 о 07:13:43 - вимога про повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав. Згідно довідки ТОВ «Європейська платіжна система» № КД-000021058 від 02.01.2026 Товариство підтверджує прийняття на виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення платіжної операції: 15.08.2024, номер платежу: ae601904-6b23-4979-4ff089aafa04, сума: 7000,00грн., отримувач Гуртова Валентина - ЕПЗ номер [NUMBER] . Згідно повідомлення ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» № 23/12/25-26245 від 23.12.2025 товариство надає інформацію щодо підтвердження видачі на банківські картки клієнтів онлайн-позик, де за номером 2 вказано ПІБ: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , договір позики № 6573914, № платежу ae601904-6b23-4979-4ff089aafa04. Згідно копії платіжної інструкції/операції ae601904-6b23-4979-4ff089aafa04 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 15.08.2025 перерахувало [PERSON] кошти у розмірі 7000,00грн. Відповідно до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025, укладеного між ТОВ «Деал Фінанс Груп» (Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату у передбачений цим договором спосіб. Згідно копії платіжної інструкції № 579937984,1 від 24.12.2025 ТОВ «Деал Фінанс Груп» сплатив ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кошти у сумі 5194511,18 грн. як оплату згідно договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025, Реєстр прав вимоги №23/12/25-01 від 23.12.2025 без ПДВ. Згідно Реєстру прав вимоги № 23/12/25-01 від 23.12.2025 за № 3554 вказана боржник [PERSON] , ІПН [NUMBER] , номер договору з боржником 6573914 від 15.08.2025, сума заборгованості за тілом: 7000,00грн., сума заборгованості за процентами за користування: 6051,50грн., неустойка: 14000,00грн., комісія за надання позики: 1207,50грн., сума заборгованості разом: 28259,00грн. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором 6573914від 15.08.2025, сформованого 24.12.2025, за період з 15.08.2025 по 23.12.2025, боржник [PERSON] , 15.08.2025 було видано кредит у розмірі 7000,00грн., у період з 15.08.2025 по 13.11.2025 щоденно нараховувались відсотки у розмірі 66,50грн., з 14.11.2025 нарахування припинено. з 14.09.2025 по 23.10.2025 щоденно нараховувалась неустойка у розмірі 350,00грн. Станом на дату завершення розрахунку тіло кредиту: 7000,00грн., нараховано відсотків всього: 6051,50грн, нараховано неустойки всього: 14000,00 грн., нараховано комісії: 1207,50грн. Згідно вимоги про повернення кредиту від 14.11.2025ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вказує на затримку зі сплати заборгованості за договором кредиту від 15.08.2025 № 6573914, зазначає, що станом на дату відправлення вимоги розмір заборгованості становить 28259,00 грн. та пропонує до 14.12.2025 сплатити заборгованість. Згідно Розрахунку суми заборгованості [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Договором позики № 6573914 від 15.08.2025, розрахунок заборгованості за Договором позики № 6573914 від 15.08.2025 містить інформацію за період з 22.12.2025 по 21.01.2026. Станом на 22.12.2025 кредитор - ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів", у період з 23.12.2025 по 21.01.2026 - ТОВ «Деал Фінанс Груп». Загальна сума вимоги є незмінною протягом всього періоду розрахунку, становить 28259,00грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту: 7000,00грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами: 6051,00грн., заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею: 14000,00грн., заборгованості за нарахованою та несплаченою комісією: 1207,50 грн. Зазначено, що станом на 21.01.2026 року заборгованість за Договором позики № 6573914 від 15.08.2025 не погашена, залишок заборгованості складає 28259,00грн. Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260224/72590-БТ від 28.02.2026 в банку на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , емітовано карту № [NUMBER] (вказано рахунок), згідно доданої виписки за договором № б/н за період 15.08.2025-18.05.2025 на рахунок [PERSON] 15.08.2025 надійшли кошти у розмірі 7000,00грн., деталі операції: FUIB Money Transfer, Visa Direct. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. У ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вказаним Договором позики позичальник зобов`язалась повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування і комісію. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. [PERSON] усунулась від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками. Тому суд погоджується з вимогою про стягнення заборгованості за сумою кредиту у розмірі 7000,00грн.та сумою заборгованості за відсотками: 6051,50грн., а всього на суму 13051,50грн. Щодо нарахування комісії за надання кредиту у розмірі 1207,50 грн. суд зазначає наступне. Пунктом 2.2.8 Кредитного договору передбачено комісію за надання кредиту у розмірі 17,25% від суми Договору , що у грошовому виразі становить 1207,50грн. Згідно норм ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Нормами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» передбачена заборона вимагати від споживача укладення договору про споживчий кредит як обов`язкової умови придбання будь-яких товарів чи послуг у кредитодавця або у його спорідненої чи пов`язаної особи. Згідно ч. 5 ст. 12 вказаного Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено номативно-правовими актами. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. У Договорі кредитної лінії № 6573914 від 15.08.2025 зазначено, що комісія нараховується за надання кредиту, що суперечить вищевикладеним вимогам закону, які забороняють встановлювати будь-яку зустрічну оплату з боку позичальника за надання кредиту. Тому вимога про стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 1207,50грн. до задоволення не підлягає. Щодо вимоги про стягнення пені на суму 14000,00грн. суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить. Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). В Україні воєнний стан, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введений із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та неодноразово продовжено, станом на даний час воєнний стан триває. Враховуючи викладене, той факт, що кредитний договір укладено 15.08.2025, у суду відсутні підстави для стягнення заборгованості за пенею в сумі 14000,00грн., тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму заборгованості у загальному розмірі 13051,50грн., що включає суму заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 гривні, а тому належить стягнути з відповідача на користь позивача, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1229,63грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороною позивача заявлено до відшкодування 4500,00грн. витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу надано копію договору № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025, укладеного між позивачем та Адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною, предметом якого є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Розділом 4 вказаного договору Винагорода за надання правничої допомоги визначено вартість розміру винагороди адвоката за надані послуги та порядок її сплати. Згідно витягу з Акту №7-ДІЛ від 14.01.2026 приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025 вартість наданих послуг щодо боржника [PERSON] (згідно переліку) визначено у загальному розмірі 4500,00 грн. Загальна сума за актом визначена у розмірі 202500,00грн. Згідно додатку №1 до Договору № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025 - Акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги за № 3835 вказано відомості про [PERSON] , форма правничої допомоги: складання позовної заяви, представництво в суді. Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579938011.1 від 16.01.2026 ТОВ «Деал Фінанс Груп» сплатило Ткаченко Ю.О. кошти у розмірі 202500,00грн. як оплату за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 згідно з актом приймання-передачі наданої правничої допомоги №7-ДІЛ від 14.01.2026 без ПДВ. Таким чином витрати позивача на надання професійної правничої допомоги є підтвердженими. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконани хробіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 2078,33грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial