Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою та просить ухвалити рішення про усиновлення [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису про її народження. Вимоги обгрунтовує тим, що з квітня 2023 р. проживав разом з [PERSON] в цивільному шлюбі, а 18.10.2025 р. вони офіційно зареєстрували такий. З ними за адресою [ADDRESS] мешкає донька дружини [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження останньої інформація про батька записана зі слів матері, на підставі ст.135 СК України. З дружиною фактично проживають однією сім`єю, ведуть спільне господарство, піклуються один про одного, мають спільний бюджет та побут. Приймає активну участь у вихованні доньки дружини, ставиться до неї, як до власної дитини, опікується, проводять разом дозвілля. Звернувся до відділу "Служба у справах дітей" Конотопської міської ради Сумської обл. щодо усиновлення дівчинки. До кримінальної відповідальності не притягувався, має задовільний стан здоров`я. Проживають в одноповерховому будинку за адресою [ADDRESS] , який обладнаний усіма необхідними меблями. Для дитини виділена окрема кімната облаштована належним чином відповідно до віку та потреб. Уляна має місця для зберігання особистих речей, навчання та відпочинку. Забезпечена одягом, взуттям, має необхідні засоби гігієни. Всі члени сім`ї підтримують його рішення щодо усиновлення, що і змусило звернутися з заявою до суду. [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просить задовольнити. При цьому пояснив, що має ще двох дітей, ніде не працює та не має власного житла. [PERSON] просить задовольнити заявлені вимоги. Представник відділу "Служби у справах дітей" Левченко І.В. не заперечує заявленим вимогам. Представник Конотопського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському р-ні Сумської обл. Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Судом встановлено, що з 18.10.2025 р. заявник і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.11), остання має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 12), батько якої записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.13). [PERSON] раніше не судимий (а.с.9), стан його здоров`я придатний для усиновлення дитини (а.с. 10, 15-21). [PERSON] надано згоду на усиновлення доньки (а.с. 16). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Конотопської міської ради вважають за доцільне усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 27-28). Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ст.20 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XII, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема усиновлення. Ч.1 ст.21 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. визначено, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку. Згідно із ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. П.п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст.207 СК України усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно зі ст.208 СК України усиновленою може бути дитина (ст.6 цього Кодексу). У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування . У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Визначення кола осіб, які можуть бути усиновлювачами, надано в ст.211 СК України. Зокрема відповідно до її ч.1 усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Згідно положень ст.217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Ст.218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Згідно з ч. 1 ст. 224 СК України при вирішенні питання усиновлення особою неповнолітніх дітей суд має з`ясувати 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Ч.2 ст.224 СК України визначено, що суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини виключно при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На переконання суду [PERSON] у судовому засіданні не зазначено чітких та переконливих мотивів, що спонукають його на усиновлення [PERSON] . Та обставина, що заявник спільно проживає з [PERSON] та її матір`ю, не є підставою для усиновлення дитини. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 18.10.2025 р., тобто протягом 05 міс. Заявник у заяві зазначає, що до цього вони проживали у цивільному шлюбі з квітня 2023 р., тобто протягом 03 р. Однак, вказана обставина жодним доказом не підтверджується. Заявником не доведено, що дитина сприймає його як батька та між ними склалися близькі відносини, які притаманні загальноприйнятим в суспільстві відносинам між батьком та донькою. Окрім того, матеріали справи не містять та [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він тривалий час опікується дитиною, яку бажає усиновити, бере участь в її вихованні, духовному та моральному розвитку. Суд не бере до уваги висновок Органу опіки та піклування Конотопської міської ради, оскільки такий є недостатньо обґрунтованим, не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які б свідчили про особисті взаємовідносини заявника і дитини, яку він бажає усиновити, а також не містить дослідження обставин психологічно-емоційного зв`язку [PERSON] із [PERSON] . Також суд зауважує, що висновок органу опіки та піклування виконує допоміжну функцію при вирішенні спорів, які стосуються прав та інтересів дітей, та спрямований передусім на отримання максимальної інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення конкретного спору. Крім того, такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду. Під час розгляду справи заявник повідомив, що не працює, не має власного житла, будинок в якому він мешкає разом з дружиною та її донькою належить його матері. Враховуючи встановлені судом під час розгляду справи обставини взаємних стосунків у сім`ї заявника, суд критично оцінює та не приймає до уваги письмову заяву дитини від 18.02.2026 р. про її згоду на усиновлення [PERSON] (а.с. 15). Оскільки [PERSON] хоча й досягла такого віку та рівня розвитку, що може висловити свою згоду на усиновлення, однак вона у зв`язку із віком не усвідомлює самого факту усиновлення та правових наслідків такого. За встановлених обставин справи та вимог закону, суд вважає, що встановлені обставини справи не дають підстав для задоволення заяви [PERSON] про усиновлення, оскільки таке не буде відповідати інтересам дитини та не забезпечить стабільних та гармонійних умов її життя.

Outcome: dismissed