Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. 09.01.2026 до Воловецького районного суду надійшла справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення боргу. Представник посилається на те, що 20.03.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі первісний кредитор, ТОВ «АВЕНТУС», кредитодавець) та [PERSON] (далі відповідач, позичальник) укладено кредитний договір № 7705532 (далі - кредитний договір) на суму 3 500,00 грн. Для отримання кредиту відповідач перейшов на офіційний веб-сайт кредитодавця та ознайомився з правилами надання коштів у кредит, розміщеними у відкритому доступі за посиланням: https://creditplus.ua. Відповідач самостійно обрав час для ознайомлення з правилами, після чого добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, виявив бажання отримати кредитні кошти. З цією метою він пройшов процедуру реєстрації на веб-сайті кредитодавця, здійснив ідентифікацію та верифікацію особи, надавши свої персональні ідентифікаційні дані. Відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. В свою чергу, первинний кредитор також підписав кредитний договір шляхом накладення аналогу власноручного підпису та відтиску печатки уповноваженої особи, що погоджено сторонами при укладенні Кредитного договору. На виконання умов кредитного договору, 20.03.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПЕЙТЕК» на платіжну картку № [NUMBER] (далі - платіжна картка) відповідача. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від ТОВ «ПЕЙТЕК» з відміткою та листом №12102/24-Е від 27.11.2024 з відміткою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 5 500,00 грн. 23.10.2024 між первісним кредитором та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 23.10/24-Ф (далі Договір факторингу 1), відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу 1 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до бржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєструборжників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора Прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Одночасно із підписанням Акту прийому-передачі Реєстру боржників клієнт передає фактору Інформаційну довідку щодо стану заборгованості боржників згідно Додатку №2 до договору. Таким чином, відповідно до Реєстру боржників №Б/Н від 23.10.2024 до Договору факторингу 1 та Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 23.10.2024 до Договору факторингу 1 до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача. 16.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу №16/05/25-Е (далі Договір факторингу 2), відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1, що є невід`ємною частиною договору. Пунктом 1.2. Договору факторингу 2 погоджено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонамип Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора Прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору Відповідно до Реєстру боржників № б/н від 16.05.2025 за Договором факторингу 2 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23 230,00 грн. ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договорам. Згідно з умовами Кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за Кредитним договором становить 23 230,00 грн, яка складається з: 5 500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 14 520,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 3 210,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Однак, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 20 020 гривень, 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу та 2 662,40 гривні судового збору. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання учасників справи редставник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» Поляков О. в судове засідання не з`явився, а подав заяву, якою позов підтримав повному обсязі, просить його задовольнити, справу розглянути без участі їх представника Відповідач до суду повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку, відомості про час та місце проведення судових засідань були опубліковані на офіційному сайті «Судова Влада» у автоматичному режимі. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 01.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, витребувано в АТ КБ "Приватбанк" 1. інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка №4731-21ХХ-ХХХХ-0918; про факт зарахування коштів: зарахування на платіжну Картку (маска Карти) за період від 20.03.2024 до 25.03.2024 у сумі 3 500,00 грн; зарахування на платіжну Картку (маска Карти) за період від 20.03.2024 14:42:31 до 25.03.2024 14:42:31 у сумі 2 000 грн; емітент Карти-АТ КБ"ПриватБанк"; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки № [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); У разі підтвердження зарахування коштів [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); на платіжну Карту - маска карти,за період з 20.03.2024 до 25.03.2024 у сумі 3 500,00 грн; на платіжну Карту - маска карти, за період від 20.03.2024 14:42:31 до 25.03.2024 14:42:31 у сумі 2 000 грн; витребувати інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки /платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок-маска карти позичальник); повного номера рахунку маска Картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); У випадку, якщо номер телефону [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за платіжною карткою маска Картки № [NUMBER] , витребувати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (Клієнта банку) за платіжною карткою маска Картки № [NUMBER] . У випадку, якщо картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] не належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска Карти №4731-21ХХ-ХХХХ-0918 та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 25.02.2026 та, у зв?язку із неявкою представників сторін, розгляд справи відкладено на 31.03.2026. Відповідно до вимог ч. 1 п. 1ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзиву на позов і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою судового засідання від 31.03.2026, з огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву не подав, суд на підставі статей 280-282 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд зазначає таке. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 20.03.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7705532 на суму 3 500,00 грн. Для отримання кредиту відповідач перейшов на офіційний веб-сайт кредитодавця та ознайомився з правилами надання коштів у кредит, розміщеними у відкритому доступі за посиланням: https://creditplus.ua. Відповідач самостійно обрав час для ознайомлення з правилами, після чого добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, виявив бажання отримати кредитні кошти. З цією метою він пройшов процедуру реєстрації на веб-сайті кредитодавця, здійснив ідентифікацію та верифікацію особи, надавши свої персональні ідентифікаційні дані. Відповідач приєднався до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора С6718, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. В свою чергу, первинний кредитор також підписав кредитний договір шляхом накладення аналогу власноручного підпису та відтиску печатки уповноваженої особи, що погоджено сторонами при укладенні Кредитного договору. Також між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] 20.03.2024 було укладено додаткову угоду до договору № 7705532 згідно п. 1 додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на 2 000,00 гривень, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: 1.1 Викласти п.1.3 Договору в новій редакції: "1.3. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 5 500,00 гривень. Тип кредиту - кредит." На виконання умов Кредитного договору, 20.03.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПЕЙТЕК» на платіжну картку №4731-21ХХ-ХХХХ-0918 відповідача . 23.10.2024 між первісним кредитором та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 23.10/24-Ф , відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу 1 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до бржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєструборжників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора Прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Таким чином, відповідно до Реєстру боржників №б/н від 23.10.2024 до Договору факторингу 1 та Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 23.10.2024 до Договору факторингу 1 до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача. 16.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу №16/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Пунктом 1.2. Договору факторингу 2 погоджено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонамип Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора Прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору Відповідно до Реєстру боржників № б/н від 16.05.2025 за Договором факторингу 2 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23 230,00 грн. ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договорам. Згідно з умовами Кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному Кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за Кредитним договором становить 23 230,00 грн, яка складається з: 5 500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 14 520,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 3 210,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) Однак, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 20 020,00 грн, яка складається 5 500,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 14 520,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно із ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України становлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Частиною 1 ст.1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як вбачається з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Як встановлено судом, 20.03.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7705532 на суму 3 500,00 грн. Також 20.03.2024 було укладено додаткову угоду до договору згідно п. 1 додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на 2 000,00 гривень, в зв`язку з чим сума кредиту(загальний розмір) складає: 5 500,00 грн із застосуванням електронного підпису . Відповідачем відповідно до розрахунків заборгованості за договором позики не здійснено оплату та відповідно до розрахунків заборгованості за цим договором, відповідачем не виконано свого зобов`язання перед позивачем. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що з підписанням зазначеного договору між сторонами виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» взяті на себе за цим договором зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачу. На виконання ухвали суду від 01.02.2026 АТ КБ "Приватбанк" направив відповідь у якій зазначив, що на ім`я [PERSON] в банку імітовано картку № 4731219619160918 на яку була зараховано 20.03.2024 3 500 грн та 2 000 грн. Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, чим допустив заборгованість перед позивачем. При цьому відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», не довів відсутність заборгованості. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо заборгованості за тілом кредиту та відсоткам за користування кредитом в сумі 20 020,00 грн, а тому вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду з позовом представник позивача просив покласти на відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Як вбачається з письмових доказів, 20.08.2025 між адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір № 20/08/25-01 від 20.08.2025 про надання правової допомоги, із додатковою угодою до договору правничої допомоги № 25771055940 від 11.09.2025 та актом прийому-передачі наданих послуг до договору надання правничої допомоги на суму 7 000,00 грн, в тому числі - вивчення матеріалів справи: 2 год 1000,00 грн; складання позовної заяви: 2 год 5000,00 грн; підготовка адвокатського запиту: 1 год 500,00 грн; підготовка та подача клопотань: 1 год 500,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. Враховуючи викладене, зважаючи на обсяг та складність даної справи, достатність судової практики щодо спірних правовідносин, суд вважає, що надання/виконання послуг/робіт по даній справі не вимагало від адвоката істотних витрат часу та професійних здібностей, значної юридичної та технічної роботи. Для адвоката, який за своїм статусом має достатню правову кваліфікацію, цей спір є спором незначної складності. Отже, витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 гривень є співмірними із складністю справи, наданими послугами у суді, а розмір таких витрат відповідає критеріям реальності та розумності, що свідчить про необхідність часткового задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат у відповідному розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 622,40 грн.

Outcome: approved