Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Сімутіна А.А. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №8859148. Відповідно до п.п. 2.1 Кредитного Договору, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суму кредиту та комісію за надання кредиту. 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 7 від 26.06.2025 до Договору факторингу № 27/03/2025 від 27.02.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 32296,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6916,00 грн сума заборгованості за відсотками; 16000,00 грн неустойка; 1380,00 грн комісія за надання кредиту. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Кредитним договором № 8859148 в розмірі 32296,00 грн. 29.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-10094498. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про, що свідчить п. 2 та п. 9 Кредитного договору. 14.08.2025 між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №14082025-МК/ЄАПБ , відповідно до умов якого ТОВ «Макс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 14.08.2025 до Договору факторингу № 1408-2025-МК/ЄАПБ набула право грошової вимоги до відповідача в сумі 14442,16 грн, з яких: - 8158,96 грн залишок по тілу кредиту; - 2923,20 грн залишок по відсоткам; - 3360,00 грн штрафні санкції згідно умов договору. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 14.08.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ЄАПБ» за кредитним договором №00-10094498 в розмірі 14442,16 грн. 14.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8571675. 17.10.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №17102025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 17.10.2025 до Договору факторингу №17102025, від 17.10.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 25186,79 грн, з яких: - 6265,35 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7518,44 грн сума заборгованості за відсотками; - 11403,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в загальному розмірі 71924,95 грн та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача Сімутіна А.А. не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Судом встановлено, що 13.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №8859148. Відповідно до п.п. 2.1 Кредитного Договору, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суму кредиту та комісію за надання кредиту. П. 2.2.1 Договору сума кредиту становить 8000, 00 грн. 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 7 від 26.06.2025 до Договору факторингу № 27/03/2025 від 27.02.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 32296,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6916,00 грн сума заборгованості за відсотками; 16000,00 грн неустойка; 1380,00 грн комісія за надання кредиту. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 29.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-10094498. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про, що свідчить п. 2 та п. 9 Кредитного договору. Сума кредиту складає 8400,00 грн. 14.08.2025 між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №14082025-МК/ЄАПБ , відповідно до умов якого ТОВ «Макс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 14.08.2025 до Договору факторингу № 1408-2025-МК/ЄАПБ набула право грошової вимоги до відповідача в сумі 14442,16 грн, з яких: - 8158,96 грн залишок по тілу кредиту; - 2923,20 грн залишок по відсоткам; - 3360,00 грн штрафні санкції згідно умов договору. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 14.08.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 14.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8571675. 17.10.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №17102025, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 17.10.2025 до Договору факторингу №17102025, від 17.10.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 25186,79 грн, з яких: - 6265,35 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 7518,44 грн сума заборгованості за відсотками; - 11403,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. В порушення умов кредитних договорів, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив у повному обсязі погашення заборгованості за кредитами у встановленому порядку та в строки, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість. Суд вважає задовольнити позов частково, а саме: за кредитним договором №8859148 в сумі 14916 грн, що складається з: 8000,00 грн сума заборгованості за основою сумою боргу, 6916,00 грн сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №00-10094498 в розмірі 11082,16 грн, що складається з 8158,96 залишок по тіло кредиту; 2923,20 залишок по відсоткам; заборгованість за кредитним договором № 8571675 в розмірі 13783,79 грн. Суду не надано доказів повернення наданих кредитних коштів чи сплати сум відсотків повністю або частково, чи в іншому розмірі. Будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача, погашення заборгованості не надано. Тому суд дійшов до висновку про наявність правових підстав у позивача для стягнення заборгованості у вказаному розмірі. Поряд з цим, позивач просить стягнути заборгованість за комісією в сумі 1380,00 грн за кредитним договором №8859148 від 13.02.2025 року. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. За ч. ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Відтак, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Зі змісту п. 2.2.8 Договору кредитної лінії № 8859148 від 13.02.2025 вбачається, що комісія за надання кредиту 1380,00 грн, яка нараховується за ставкою 17,25 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Встановлено, що умови договору передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту, що суперечить вимогам ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» в частині стягнення із відповідача комісії, оскільки умови договору щодо обов`язку здійснення платежів за комісією є нікчемними, нарахована позивачем заборгованість за комісією в розмірі 1380,00 грн стягненню не підлягає. Разом із тим позивач, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором просить стягнути за договором № 8859148 від 13.02.2025 неустойку в сумі 16000,00 грн, за кредитним договором №00-10094498 від 29.11.2024 року штрафні санкції 3360,00 грн; за кредитним договором 8571675 від 14.12.2024 року 11403,00 грн. Проте, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф,пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому вимога позивача в частині стягнення заборгованості за неустойкою пенею, штрафами задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги позивача задоволено частково, то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 669,91 грн.

Outcome: partial