Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

23.03.2026 до Подільського районного суду м. Києва надійшла заява Комунального некомерційного підприємства «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» (надалі - КНП «Психіатрія») про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що 20.03.2026 о 14:36 до КНП «Психіатрія» за направленням відділення Е(ш) МД № 14 КНП «Центр ЕМД та МК» виклик № 7606 спеціалізованою психіатричною бригадою була доставлена [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , та госпіталізована за невідкладними медичними показами до відділення № 4. Психічний стан особи при госпіталізації: продуктивному контакту недоступна, дивиться перед собою в одну точку, поза статична, уникає зорового контакту з лікарем, не реагує на звернення, не запитання не відповідає, мутична, вкрай негативістична, часом при зверненні примружує очі, щільніше закриває рота. Судячи з описаної поведінки, галюцінує, але приховує, дисимулює хворобливі переживання. Мислення паралогічне, по суті розірване. Емоційно парадоксальна. Критика до стану відсутня. Перед госпіталізацією під впливом імперетивних псевдогалюцінацій кидалась під транспорт, що представляє реальну небезпеку для життя пацієнтки. Пояснити свою поведінку не може. Категорично відмовляється від їжі та питва. Неспроможна задовольнити свої основні життєві потреби на достатньому рівні, відмова від їжі та питва представляє небезпеку для її життя. Категорично відмовляється від госпіталізації та лікування. 23.03.2026 року [PERSON] оглянута комісійно у складі заступника директора з стаціонарної допомоги Дмитра Лебедева, завідувача відділенням № 4, лікаря-психіатра Лариси Коваленко, з метою вирішення питання необхідності примусової госпіталізації пацієнтки до закладу із надання психіатричної допомоги. Згідно з заключенням комісія дійшла висновку, що пацієнтка [PERSON] , [INFO] , страждає на психічний розлад у вигляді: Шизофренія параноїдної форми, безперервний перебіг. Галюцінаторно-параноідний синдром з кататонічними включеннями. У зв`язку з категоричною відмовою пацієнтки від стаціонарного лікування, враховуючи те, що [PERSON] є не критичною до власного психічного стану, неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, існує потреба у госпіталізації до КНП «Психіатрія» в примусовому порядку. Ухвалою суду від 24.03.2026 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також залучено до участі у справі адвоката з Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги для представництва інтересів [PERSON] . У судовому засіданні 24.03.2026 представник заявника лікар-психіатр Коваленко Л.О. підтримала заяву про примусову госпіталізацію особи до психіатричного стаціонару з підстав, викладених у заяві. Зазначила, що на момент судового розгляду [PERSON] не є критичною до власного психічного стану. Крім того, із анамнезу хвороби вбачається, що протягом року це вже третє звернення до суду про госпіталізацію [PERSON] до КНП «Психіатрія» в примусовому порядку. Особа проходить лікування в примусовому порядку, після чого через деякий час припиняє прийом ліків, що призводить до критичного стану. Зауважила, що [PERSON] несе небезпеку для себе, оскільки відмовляється від прийому питва та їжі, критично не ставиться до свого психічного стану. Враховуючи це зазначила, що [PERSON] потребує подальшого стаціонарного лікування у психіатричному закладі. В судовому засіданні особа, відносно якої вирішувалось питання надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, [PERSON] заперечила проти задоволення заяви. Представник особи, відносно якої вирішувалось питання надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, адвокат Вознюк В.А. заперечив проти примусової госпіталізації [PERSON] . Посилався на те, що підстави, визначені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», для госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку в даному випадку відсутні. [PERSON] не несе небезпеку для себе чи оточуючих. Заінтересована особа [PERSON] , який є батьком [PERSON] , зазначив, що підтримує позицію лікуючого лікаря. Пояснив, що у лютому 2025 року він звернувся до КНП «Пстхіатрія» із заявою про госпіталізацію доньки, оскільки вона перебувала у «застиглій» позі, на нього та дружину не реагувала. Оскільки Подільським районним судом міста Києва було відмовлено у задоволенні заяви КНП «Пстхіатрія», то [PERSON] лікування не приймала, поводилась не адекватно, відмовилась від прийому питва та їжі, що призвело до критичного стану. З 07.06.2025 року по 22.08.2025 року вона проходила стаціонарне лікування в КНП «Пстхіатрія» в порядку примусової госпіталізації на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва. Приблизно у листопаді 2025 року вона відмовилась від лікування, її стан деякий час залишався задовільним, однак надалі погіршився. З кінця грудня 2025 року стала застигати на короткий час в одноманітних позах. З 15.01.2025 року по 20.02.2026 року знаходилась на стаціонарному лікуванні на підставі рішення суду. Після виписки в стані покращення амбулаторного лікування не приймала, пішла до дому до хлопця, контактів з батьками не підтримувала. Потім винайняла номер у готелі, категорично відмовлялась від спілкування з батьками. Зібрала речі, взяла із собою собаку і збиралась їхати до Відня, однак на вокзалі почала поводитись неадекватно: кидалась на машини, ходила по проїзній частині вулиці, говорила, що є громадянкою Австрії, у неї нема батьків, потім застигла, не реагувала на звернення, дивилась в одну точку, про це йому та дружині повідомила перехожа, яка викликала поліцію. Прокурор Зоріна О.Г. у судовому засіданні зазначила, що не вбачає підстав для незадоволення заяви, оскільки лікар підтвердив захворювання [PERSON] , а батько останньої підтвердив, що такий стан триває вже деякий час. Заслухавши доводи та пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Звернення КНП «Психіатрія» до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку обумовлене категоричною відмовою останньої від стаціонарного лікування, перебування її у стані, що становить реальну загрозу для неї, неспроможність особи самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та наявністю психічного розладу, встановленого психіатричним оглядом особи. У відповідності до положень Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожний має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи не інакше ніж у випадках і в порядку, встановленому законом. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Частиною 2 ст. 28 Конституції України передбачено, що жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам. Згідно із ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно із ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями. Нормою ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлюються підстави діагностики психічного розладу та лікування особи, яка страждає на психічний розлад. Забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово -психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем - психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь - яку медичну спеціальність, інші особи. Як встановлено судом, на момент поступлення до КНП «Психіатрія» 20.03.2026 [PERSON] продуктивному контакту недоступна, дивиться перед собою в одну точку, поза статична, уникає зорового контакту з лікарем, не реагує на звернення, не запитання не відповідає, мутична, вкрай негативістична, часом при зверненні примружує очі, щільніше закриває рота. Судячи з описаної поведінки, галюцінує, але приховує, дисимулює хворобливі переживання. Мислення паралогічне, по суті розірване. Емоційно парадоксальна. Критика до стану відсутня. Перед госпіталізацією під впливом імперетивних псевдогалюцінацій кидалась під транспорт, що представляє реальну небезпеку для життя пацієнтки. Пояснити свою поведінку не може. Категорично відмовляється від їжі та питва. Неспроможна задовольнити свої основні життєві потреби на достатньому рівні, відмова від їжі та питва представляє небезпеку для її життя. Категорично відмовляється від госпіталізації та лікування. Згідно з висновком консиліуму лікарів-психіатрів КНП «Психіатрія» від 23.03.2026 [PERSON] встановлено діагноз: «Шизофренія параноїдної форми, безперервний перебіг. Галюцінаторно-параноідний синдром з кататонічними включеннями». Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Порядок примусової госпіталізації визначено ст.16 цього ж Закону, в якій зазначено, що особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. В силу положень статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи, що у [PERSON] виявлений тяжкий психічний розлад та вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для її життя та здоров`я, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки вбачаються підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди.

Outcome: approved