Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №010-RO-82-252122153 від 22.01.2024 в сумі 41659,39 грн., мотивуючи тим, що 22.01.2024 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010-RO-82-252122153, відповідно до якого банк відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становить 40000 грн., з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов кредитного договору становить 5000000 грн. Строк кредитування 300 міс. Дата початку кредитування є 22.01.2024, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 22.01.2049 Процентна ставка за користування кредитом (в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом) фіксована, 48% річних. Згідно умов договору, клієнт зобов`язався сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користуванням кредитом в розмірі 5% від власної заборгованості перед банком, але не менше 30 грн. або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму. Проте, всупереч кредитного договору, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. 20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги № 114/2-67-F. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення прав вимоги і за кредитним договором №010-RO-82-252122153 від 22.01.2024, що укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем. Сума заборгованості за яким, становить 41659,39 грн., з яких: 40000 грн. сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 1659,39 грн сума заборгованості за недозволеним овердрафтом. [PERSON] було надіслано письмову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Відповідач не виконав зобов`язання перед банком. Заборгованість не погашена. Також, просить стягнути з відповідача 7500 грн. витрат на правничу допомогу. Відзив на позовну заяву не надано. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 31.03.2026 на 14:00 год. (а.с.52) У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві в прохальній частині, пунктом п`ять прохає розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.2 на звороті). Відповідач [PERSON] , в силу вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, до суду повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надходив. 31.03.2026 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 22 січня 2024 року [PERSON] звернувся з заявою до АТ «Райффайзен Банк Аваль» на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» №010-RO-82-252122153, яка підписана електронним підписом (а.с.11). 22 січня 2024 року сторонами підписано Додаток до заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди №СМDІ2212671 від 03.06.2022 заява про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010-RO-82-252122153 за якою розмір поточного ліміту на дату початку кредитування 40000 грн. (3.2.1), строк кредитування 300 місяців (п.3.3), проценти (за користування кредитом протягом строку кредиту та уразі неповернення кредиту в останній день строку кредиту) 48% річних (п.3.4), процентна ставка у разі неповернення клієнтом кредиту в останній день строку кредиту становить 48%. Процентна ставка за користування сумою кредиту «Оплата частинами» становить 0,0001% річних (п.3.4.1). Клієнт зобов`язаний сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом в розмірі 5% від власної заборгованості перед банком. (п.5.2)(а.с.5-8) З додатку №1 до заяви №010-RO-82-252122153 від 22.01.2024, яка підписана електронним підписом відповідача, вбачається, що сума поточного ліміту 40000 грн., строк 12 міс., процентна ставка річних 48%, розмір щомісячного платежу (від суми заборгованості) 5%, сума щомісячного платежу 4830,68 грн., погашення суми кредиту 2000 грн., проценти за користування кредитом 1630,68 грн., комісія за зняття готівки 1200 грн., неустойка (від суми простроченого щомісячного платежу) 1% (мін.50 грн.), реальна річна процентна ставка 51%, загальна вартість кредиту 60400 грн. (а.с.9) Згідно додатку №2 до заяви №010-RO-82-252122153 від 22.01.2024, ліміти на здійснення операцій по картковому рахунку з використанням платіжних карток, банком встановлені ліміти на отримання готівкових коштів в банкоматах та касах банків на території України: в банкоматах та касах: 1000000 грн. загальний ліміт по картковому рахунку у продовж однієї доби, для рахунків відкритих в гривні; еквівалент 100000 грн. загальний ліміт по картковому рахунку упродовж однієї доби, який відкрито в валюті. Встановлено ліміт отримання готівкових коштів в банкоматах за ордоном: еквівалент 12500 грн. упродовж тижня; еквівалент 1000000 грн. загальний ліміт по картковому рахунку упродовж однієї доби, який відкрито в валюті (а.с.10) [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» (а.с.12-14) Виписки по рахунку вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами (а.с.18-19) Відповідно до розрахунку заборгованості по картковому кредиту станом на 21.11.2024 загальна заборгованість 41659,39 грн., з яких: 40000 грн. заборгованість за дозволеним овердрафтом, 1659,39 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом (а.с.20) 20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги № 114/2-67-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль», як первісний кредитор, відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» за плату право грошової вимоги до боржників АТ «Райффайзен Банк Аваль», а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.21-26), що складає 932 кредитів, за якими загальний розмір заборгованості станом на 31.08.2024 складає 24755161,56 (а.с. 27,28,29). Згідно реєстру боржників від 22.11.2024 до договору відступлення прав вимог № 114/2-67-F від 20.02.2024 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 41659,39 грн. (а.с.30-32). 30 вересня 2025 року на адресу [PERSON] надіслано досудову вимогу щодо дострокової сплати боргу в сумі 41659,39 грн. (а.с. 34-36). IV. Норми права. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка в силу ч.2 ст. 1054 ЦК України застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п.1) ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. V. Оцінка суду. Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для задоволення позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, отримавши досудову вимогу, грошові кошти не повернув. Заборгованість за кредитним договором №010-RO-82-252122153 від 22.01.2024 не сплачувалася. Розмір суми заборгованості підтверджується умовами укладеного договору. За таких обставин, з [PERSON] підлягає стягненню 41659,39 грн. заборгованості за кредитним договором на користь позивача, який отримав право вимоги за кредитним договором. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). VІ. Процесуальні витрати. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 3328 грн. (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача 3028 грн. судового збору Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір №26/11/2025 про надання правничої допомоги від 26.11.2025, укладений між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» та адвокатським бюро «Титаренко Лігал Груп», замовленням №1740 від 06.01.2026 до договору №26/11/2025 про надання правничої допомоги від 26.11.2025 по боржнику [PERSON] (а.с.39-41,42,43), актом виконаних робіт (наданих послуг) до замовленням №1740 від 06.01.2026, згідно якого вартість правничої допомоги складається з зустріч із клієнтом з надання усних правових консультацій щодо правових наслідків невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором №010-RO-82-252122153 від 22.01.2024, аналізу фактичних обставин та оцінки правових ризиків -1500 грн., аналіз наданих клієнтом документів у справі про стягнення заборгованості. Вивчення кредитного договору та додатків до нього, інших документів, що підтверджують факт боргу 1500 грн., правовий аналіз нормативної бази та судової практики. Опрацювання норм ЦК України, Закону «Про споживче кредитування», положень ЦПК України щодо доказування та дослідження актуальної практики ВС про стягнення заборгованості -1500 грн., формування позиції позивача. Побудова логічної та обґрунтованої позиції для подальшого судового розгляду, перевірка структури позовних вимог, визначення обсягу доказів, що подаються до суду -1500 грн., підготовка позовної заяви до суду з додатками до неї, яка включає: комплексне опрацювання та виготовлення пакету процесуальних документів, підготовку та остаточне редагування тексту позовної заяви, формування та впорядкування додатків, друк та копіювання матеріалів, належне оформлення, пакування та поштове відправлення документів до суду, а також здійснення супутніх технічних дій 1500 грн. Загальна вартість виконаних робіт 7500 грн. (а.с.44), платіжним дорученням від 06.01.2026 відповідно до якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» сплатило адвокатському бюро «Титаренко Лігал Груп», 7500 грн. (а.с.45) Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 7500 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved