Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 30.01.2026 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за вказаною позовною заявою. Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № М30.00408.009604971 від 14.07.2022 у розмірі 72 960,28 грн та судові витрати (судовий збір у розмірі 2 662,40 грн). Позов обґрунтовано обставинами, що 14.07.2022 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № М30.00408.009604971, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 30 700,00 грн зі сплатою 79,99% річних, строком до 14.07.2024. Позивач свої зобов`язання виконав, перерахувавши кошти на рахунок відповідача. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 07.01.2026 утворилась заборгованість у розмірі 72 960,28 грн, з яких: 29 630,17 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 43 330,11 грн прострочена заборгованість за процентами. Позиція відповідача. У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 30.01.2026 позовна заява надійшла до суду. 03.02.2026 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзив на позов не подав. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 14.07.2022 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № М30.00408.009604971, який підписаний відповідачем власноручно, що підтверджує факт його укладення. Відповідно до умов Договору: Сума кредиту: 30 700,00 грн; Процентна ставка: 79,99% річних (фіксована); Строк кредиту: 24 місяці, до 14.07.2024; Пунктом 1.6 Договору визначено, що повернення заборгованості здійснюється через рахунок [NUMBER] , відкритий у Банку. На підтвердження виконання кредитодавцем своїх зобов`язань та отримання відповідачем кредитних коштів матеріали справи містять: Меморіальний ордер № 4221391 від 14.07.2022 та Меморіальний ордер № 4221393 від 14.07.2022, які підтверджують перерахування кредитних коштів у сумі 30 700,00 грн на рахунок відповідача. Відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконав. Згідно з наданими випискою з особового рахунку та довідкою-розрахунком заборгованості, останнє зарахування коштів у погашення заборгованості здійснено 20.09.2022. Заборгованість відповідача станом на 07.01.2026 становить 72 960,28 грн, з яких: 29 630,17 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 43 330,11 грн прострочена заборгованість за процентами. Відповідачем не надано доказів на спростування цього розрахунку або доказів належного виконання зобов`язань. 02.12.2025 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, яка залишилася без задоволення. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо форми правочину та його змісту. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Щодо кредитних правовідносин та виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. За загальним правилом, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 2 ст. 615 ЦК України визначено: одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Щодо відступлення права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Щодо укладення договору та перерахування коштів. Факт укладення кредитного договору № М30.00408.009604971 від 14.07.2022 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] підтверджений належними доказами. Договір підписаний відповідачем власноручно, що не заперечується останнім. Факт перерахування та отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 30 700,00 грн підтверджується: меморіальними ордерами № 4221391 та № 4221393 від 14.07.2022; випискою з особового рахунку відповідача. Отже, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Щодо стягнення заборгованості. Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за договором не надав, доводи позивача щодо наявності заборгованості не спростував, контррозрахунку суду не подав. Згідно з наданою довідкою-розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку, заборгованість відповідача становить 72 960,28 грн, з яких 29 630,17 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 43 330,11 грн прострочена заборгованість за процентами. Суд перевірив наданий розрахунок та визнає його обґрунтованим, таким, що відповідає умовам кредитного договору (п. 1.3 79,99% річних) та не суперечить вимогам законодавства. Проценти нараховані в межах строку кредитування, підстав для їх зменшення або відмови у стягненні суд не вбачає. Висновок суду. Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 72 960,28 грн. VІ. Щодо розподілу судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд,

Outcome: approved