Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-02 00:00:00

У жовтні 2025 року АТ «СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №491039677 у розмірі 82063,41 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 10.11.2020 року відповідач уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № №491039677, за умовами якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів виконав належним чином, тоді як відповідач свої зобов`язання виконав неналежним чином, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 82063,41 грн, з яких 38909,20 грн заборгованість по тілу кредиту, 43154,20 грн заборгованість по відсотках. 12 серпня 2022 року АТ «Альфа-Банк» змінило найменування на АТ «Сенс Банк». Ухвалою суду від 03.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. У встановлений судом в ухвалі строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання сторони не з`явилися, позивач просив справу розглянути за його відсутністю, відповідач, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. Повідомлення відповідача здійснювалось шляхом надання оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого, відповідач у відповідності до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважаються повідомленими належним чином. Відповідно до п. 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно зі ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про судове засідання, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, з огляду на згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи відповідно до Глави 11 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 10.11.2020 року, шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №491039677 та Графіку платежів, а також Анкети-Заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», між відповідачем та АТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір №491039677 на наступних умовах: Тип кредиту «Кредит готівкою»; Сума кредиту 43977,74 грн; Процентна ставка 39,90% річних, тип ставки - фіксована; Строк кредиту 60 місяців. Згідно з п. 2 Оферти Дата повернення Кредиту 11.11.2025 року. Для повернення заборгованості за Угодою позичальник використовується рахунок № [NUMBER] відкритий у АТ «Альфа-Банк», ЄДРПОУ 23494714. Згідно з п. 3 Оферти Кредит надається для повернення заборгованості за кредитним договором, спосіб видачі- переказ коштів на рахунок відкритий у АТ «Альфа-Банк». Оферта разом з Графіком платежів підписані власноруч відповідачем 10.11.2020 року. З аналогічними умовами кредитування відповідач ознайомився, підписавши 10.11.2020 року Паспорт споживчого кредиту. 10.11.2020 року відповідач підписав Анкету-Заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», а також Акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, чим підтвердив акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між мною та Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору. 29.12.2021 АТ «Альфа-Банк» зарахувало на банківський рахунок [PERSON] [NUMBER] грошові кошти у розмірі 17999,00 грн з призначенням платежу: «Надання кредиту за кредитним договором №№491039677 від 10.11.2020», що підтверджується Меморiальним ордером № 816390519 від 29.12.2021. Згідно Меморiальним ордером № 808886 від 11.11.2020 АТ «Альфа-Банк» зарахувало на банківський рахунок [PERSON] [NUMBER] грошові кошти у розмірі 43997,74 грн з призначенням платежу: «Надання кредиту за кредитним договором №491039677 вiд 10.11.2020». З долучених до позовної заяви Виписок по особовим рахункам з 10.11.2020 до 01.09.2025 вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти, надання позичальнику можливість користуватись кредитними коштами, користування клієнтом грошовими коштами, часткове погашення тіла кредиту та відсотків. Відповідно до Розрахунку заборгованості за кредитом у гривні відповідач станом на 01.09.2025 року має заборгованість за кредитним договором № №491039677 вiд 10.11.2020 у розмірі 82063,41 грн, з яких 38909,20 грн заборгованість по тілу кредиту, 43154,20 грн заборгованість по відсотках. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, найменування АТ «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714, змінено на АТ «СЕНС БАНК». Представником АТ «СЕНС БАНК» Тараконова Д.О. засобами поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА» надіслано відповідачу Вимогу про усунення порушень № SBV12-20250403-2672, в якій зазначила, що загальна сума заборгованості за кредитним договором № №491039677 станом на 24.03.2025 року становить 82063,41 грн. З огляду на вищевикладене, АТ «Сенс Банк» висунуло позичальнику вимогу протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання цієї вимоги, усунути порушення умов Кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, а у випадку невиконання - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 82063,41 грн. Платіжні реквізити для сплати кредиту UA783003460000029091491039677. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц. За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті фактичних обставин цієї справи, суд зазначає, що позивачем належними, допустимими та достовірними доказами доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме обставини, щодо укладення між сторонами кредитного договору № №491039677 від 10.11.2020 на умовах, зазначених у позовній заяві, належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором, а саме надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 82063,41 грн, часткове виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та сплати процентів, невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повного та своєчасного повернення тіла кредити у розмірі 38909,20 грн, сплати процентів у розмірі 43154,20 грн. Долучені позивачем до позовної заяви виписки з рахунків відповідача, які містять відомості про рух коштів по банківських рахунках відповідача, записи про операції, здійснені протягом операційного дня, свідчать про отримання кредитних коштів відповідачем, користування ними, здійснення часткового погашення суми, а тому є належними та допустимими доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором №491039677. Відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду доказів належного, тобто відповідно до умов договору, виконання своїх зобов`язань з повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, не надав власного контррозрахунку заборгованості, підтвердженого відповідними належними та допустимими доказами, не спростував розмір заборгованості за договором. З урахуванням викладеного, оскільки відповідач допустив порушення договірного зобов`язання, чим порушив цивільні права та законні інтереси позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для судового захисту цих прав та інтересів позивача в обраний ним спосіб, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги у повному обсязі та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №491039677 у розмірі 82063,41 грн, з яких 38909,20 грн заборгованість по тілу кредиту, 43154,20 грн заборгованість по відсотках. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved