Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивачем [PERSON] через свого представника були неодноразово подані уточнені позовні заяви до приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Перша», фермерського господарства «Адам» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, 11.03.2019 року, 25.04.2019 року, 08.12.2020 року, 09.02.2024 року, 13.05.2024 року, 30.10.2024 року, які були прийняті судом до матеріалів цивільної справи (том 2 а.с.77, том 2 а.с.115, том 3 а.с. 193, том 4 а.с. 140, том 4 а.с.188, том 5 а.с. 20 ). В останній редакції позовної заяви від 30.10.2024 року позивач посилається на те, що 10.08.2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій була завдана шкода майну та здоров`ю позивача, яка полягає насамперед в моральних стражданнях, перенесені болю, знівеченню обличчя, неможливості здійснювати привичний спосіб життя, необхідності відшукування коштів для оплати витрат на подальше лікування, на ремонт транспортного засобу позивача та понесення фактичних витрат. Так, ввечері о 21 годині, 10.08.2014 року, заступник голови ФГ «Адам» Стецюк Леонід Остапович, прямуючи до АЗС «ВІП» по вул. Шевченка в смт. Теофіполь Хмельницької області на службовому автомобілі "SSANG YONG KYRON", державний номер [NUMBER] , під час виконання обов`язків в інтересах господарства порушив п.п.10.1, 10.4 ПДР, чим спричинив наїзд на транспортний засіб позивача - мопед «HondaDio» державний номер [NUMBER] під час його руху, в результаті чого було завдано пошкодження мопеду та завдано травм обличчя та щелепи. За фактом вчинення наїзду 11.08.2014 року Теофіпольським РВ УМВС України в Хмельницькій області було відкрито кримінальне провадження N?1214240240000246 за ст. 286 ч. 1 КК України, яке в подальшому ухвалою Красилівського районного суду від 02.11.2017 року було закрите за спливом терміну притягнення винуватця до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, що по своєму змісту не є реабілітуючою обставиною і не спростовує вини водія. Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля - ФГ «АДАМ» була застрахована в приватному акціонерному товаристві страхова компанія «СК«Перша» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності N? АС 9108670 від 05.04.2014 р. з обсягом страхових виплат: за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого -100 000 гривень, за шкоду заподіяну майну- 50 000 гривень, а також вказана франшиза- 510 гривень. Позивач подав заяву про настання страхового випадку вчасно вх.N?807 від 13.08.2014р. У даній дорожньою-транспортній пригоді позивачу було заподіяно тілесні ушкодження відкритий перелом нижньої щелепи в зоні 1-2 зубів справа; перелом правого суглобового відростку; перелом 4-5 зубів на верхній щелепі справа. Позивач намагався відновити своє здоров`я, лікуючись в Хмельницькій обласній лікарні, в приватних клініках в м.Тернопіль, Хмельницькому, Києві, проте повного відновлення здоров`я не відбулось і на даний час необхідно витратити додаткові кошти для видужання. Крім того на відновлення здоров`я і зовнішнього вигляду обличчя за останнім висновком стоматологічної клініки «Feloniukclinik», м.Хмельницький, складеним 11.02.2019 року по цінах, що діяли на дату складання висновку позивачу необхідно додатково витратити 137900,00 грн. Факт заподіяння шкоди здоров?ю повністю підтверджений висновком експерта N?1037 від 12.08.2014 року фахівця в галузі психології, судово-експертної діяльності [PERSON] від 15.12.2023 року. Майнова шкода, завдана мопеду, була визначена згідно з Висновком автотоварознавчої експертизи N?3529/16-26 від 26 вересня 2016 р., проведеної експертами Хмельницької філії КНДІСЕ на виконання ухвали Білогірського районного суду, згідно з яким: вартість відновлювального ремонту мопеда Honda DIO становить 19 081 (дев?ятнадцять тисяч вісімдесят одну) грн. 43 (сорок три) коп. Ринкова вартість мопеда HondaDio, реєстраційний номер [NUMBER] на момент огляду 23.08.2016 року без врахування шкоджень та інших недоліків, які виникли внаслідок ДТП, складає 4800, 41 грн. Сума матеріального збитку на момент пошкодження мопеда - 2014 рік, становить 4800, 41 грн., яка по своєму розміру знаходиться в межах страхової суми, згідно з полісом N?AC /9108670 від 04.04.2014 року, п. 4 за мінусом франшизи 510,00 грн. за майнову шкоду, яка має бути відшкодована заподіювачем шкоди. Позивачем внаслідок травми фактично понесені наступні витрати на відновлення здоров?я: згідно з доданим розрахунком: безпосередньо на придбання ліків 1889,68 грн.; на діагностику та лікувальні процедури 14365,00грн. очікуванні та необхідні витрати 137900,00 грн., разом: 154154,68 грн. За полісом N?AC/9108670 від 04.04.2014 року, п. 4, з даної суми 100000,00 грн. має відшкодувати страховик, решта суми 54154, 68 грн. підлягає до відшкодування власником транспортного засобу автомобіля "SSANG YONG KYRON", державний номер [NUMBER] - ФГ «АДАМ». Завдана моральна шкода згідно з висновком експерта на дату його складання 15.12.2023 року становить 500 000,00 грн. Розмір моральної шкоди абсолютно обґрунтований та додатково підтверджується висновком іншої судової експертизи КНДІСЕ від 20.10.2016 року N?10503/16-61 про те, що на позивача дане ДТП спричинила значний психотравмуючий вплив. Просить суд стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Перша», код ЄДРПОУ 31681672: майнову шкоду: 4290,41 грн. за пошкоджений мопед HondaDio, реєстраційний номер [NUMBER] , інфляційні втрати від знецінення грошових коштів через несвоєчасне відшкодування майнової шкоди за період з 12.11.2014 року по серпень 2024 року - 10901-93 грн., 3% річних за користування заборгованими коштами за період з 12.11.2014 року по 30 вересня 2024 року 1275,83 грн; пеню за несвоєчасне відшкодування майнової шкоди в розмірі подвійної облікової ставки за весь період прострочення: 13650, 90 грн. Шкоду, заподіяну здоров`ю: 100 000,00 грн., інфляційні втрати від знецінення грошових коштів через несвоєчасне відшкодування шкоди здоров`ю за період з 12.11.2014 року по серпень 2024 року - 254100,00 грн., 3% річних за користування коштами, заборгованими з 12.11.2014 року по 30 вересня 2024 року 29 736,99 грн. Пеню за несвоєчасне відшкодування шкоди здоров`ю в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь період прострочення: 318202, 75 грн. Моральну шкоду 5000, 00 грн., пеню за несвоєчасне відшкодування моральної шкоди в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за весь період прострочення 15910, 00 грн. Стягнути з ФГ «АДАМ», код ЄДРПОУ 32607411: невідшкодовану франшизу: 510,00 грн., інфляційні втрати по несвоєчасному відшкодуванню франшизи за період з 10 серпня 2014 року по серпень 2024 року - 139,81 грн., 3% річних за період з 10.08.2014 року по 30 вересня 2024 року 154,38 грн. Шкоду, завдану здоров`ю, 54154,68 грн., інфляційні втрати по знеціненню грошових коштів за період з 10.08.2014 року по серпень 2024 року 147896,43 грн., 3% річних за необґрунтоване користування коштами за період з 10.08.2014 року по 30 вересня 2024 року 16393,29 грн., моральну шкоду 700000,00 грн. Стягнути з відповідачів понесені судові витрати: 15500,00 на відшкодування вартості судової експертизи; 18000-00 грн на оплату професійної правничої допомоги; 2105,00 на забезпечення доказів у справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддя від 18.10.2018 року справа надійшла в провадження судді Семенюк В.В. Ухвалою від 24.10.2018 року провадження у справі було відкритота призначене підготовче судове засідання. Розпорядженням керівника апарату суду від 04.04.2025 року на підставі рішення вищої Ради Правосуддя про звільнення судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області [PERSON] у зв`язку із поданням заяви про відставку з 03 квітня 2025 року призначено повторний авторозподіл судових справ. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддя від 07.04.2025 року у зв`язку із закінчення терміну повноважень судді Семенюк В.В. справа визначена для розгляду судді Бондар О.О. Ухвалою від 25 серпня 2025 року відвід судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Бондар О.О. заявлений представником позивача [PERSON] адвокатом Коробей Т.Д. задоволено, і матеріали справи передано до канцелярії суду для проведення повторного авторозподілу справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддя від 26.08.2025 року у зв`язку із задоволення відводу судді Бондар О.О. справа визначена для розгляду судді Пилипенко І.О. Ухвалою від 28 серпня 2025 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Перша», фермерського господарства «Адам» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 грудня 2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. 16.03.2025 року від представника фермерського господарства «Адам» адвоката Прядуна В.Б. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого під час ДТП, яке мало місце 10.08.2014 року за участю керованого позивачем мопеду та автомобіля, позивач [PERSON] зазначив, що Фермерське господарство «АДАМ» повинно нести перед ним цивільну відповідальність, оскільки [PERSON] на момент ДТП керував вказаним автомобілем як водій та заступник голови Фермерського господарства «АДАМ» вказаного господарства, виконував при цьому свої службові функції в інтересах цього господарства, що підтверджується показами [PERSON] , зафіксованими у протоколі його допиту як свідка під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні N?12014240240000246, та долученого до протоколу допиту наказу голови Фермерського господарства «АДАМ» N?14 від 22.12.2010 року про закріплення за ним автомобіля «SSANG YONG KYRON». Таким чином, для обґрунтування свого позову з точки зору права позивач мав би послатись на приписи ч.1 ст.1172 ЦК України, якими визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Натомість [PERSON] послався на норми, виписані у ст.ст. 1166 та 1187 ЦК України, не звернувши уваги на те, що згідно ст. 1166 Цивільного кодексу майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала та що згідно з частиною 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіла цим джерелом (автомобілем) на відповідній правовій підставі. Однак, позивач упустив той момент, що перелік правових підстав володіння, наведений у ч.2 ст. 187 ЦК України як то право власності, інше речове право, договір підряду, оренди не є вичерпним. Позивачем проігноровано, що згідно п. 2.2. Правил Дорожнього руху України (як станом на 2014 рік так і на сьогодні) власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування. Відповідач фермерське господарство «АДАМ» не заперечує права власності на автомобіль «SSANG YONG KYRON», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , оскільки таке підтверджується свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу, а також не заперечує й факту перебування [PERSON] за кермом вказаного транспортного засобу «SSANG YONG KYRON», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , а також факту 10.08.2014 року дорожньо-транспортної пригоди за участю вказаного транспортного засобу та керованого позивачем мопеду. Однак, Фермерське господарство «АДАМ» стверджує, що [PERSON] станом на 14.08.2014 року у трудових відносинах із Фермерським господарством «АДАМ» не перебував, про що ним неодноразово зазначалось у наявних у справі письмових відзивах, що спростовує зворотні твердження позивача, наведені у тексті заяви про зміну предмету та підстави позову від 30.10.2024 року. Факт не перебування заподіювача шкоди [PERSON] у трудових відносинах із Фермерським господарством «АДАМ» підтверджується повідомленням начальника Управління ПФУ в Хмельницькій області, яке здійснене на виконання ухвали Кам?янець-Подільського міськрайонного суду, яке зареєстроване в суді 17.07.2019 року. Окрім вказаного повідомлення, додатковими доказами того факту, що [PERSON] на момент ДТП 14.08.2014 року не перебував у трудових стосунках із «Фермерським господарством «АДАМ» є відомості, зафіксовані у трудовій книжці серії [NUMBER] про безперервний трудових стаж [PERSON] (з 1981 року по 18.01.2023 року) та про те, що у 2014 році він у Фермерському господарстві «АДАМ» не працював, а також книга нарахування заробітної плати працівникам Фермерського господарства «АДАМ» за 2014 рік, де серед працівників господарства прізвище [PERSON] відсутнє. Відомості трудової книжки серії [NUMBER] співпадають із відомостями, наведеними у відповіді начальника Управління ПФУ в Хмельницькій області про те, що станом на 14.08.2014 року, [PERSON] працював у Фермерському господарстві «Євроколос», код ЄРДПОУ 37330319. Про роботу у Фермерському господарстві «Євроколос», зазначено і у згаданому позивачем протоколі допиту [PERSON] від 26.06.2015 року, і в ухвалі Красилівського районного суду від 02.11.2017 року, якою його звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження N?12014240240000246 закрито. З цього слідує, що [PERSON] мав при собі необхідні документи, які підтверджували законність володіння ним автомобіля на момент ДТП за його участю. 3 огляду на це, [PERSON] не перебував у трудових відносинах із Фермерським господарством «АДАМ», а тому саме [PERSON] , який 14.08.2014 року правомірно володів автомобілем «SSANG YONG KYRON», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , мав би бути належним відповідачем у справі за позовом [PERSON] . В силу того, що [PERSON] не перебував у трудових стосунках із Фермерським господарством «АДАМ» він не виконував жодних виробничих завдань цього господарства, а використовував автомобіль «SSANG YONG KYRON», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , у власних потребах, користуючись можливістю отримати від засновника та керівника господарства, якою в 2014 році була його дружина [PERSON] технічний паспорт та ключі від цього транспортного засобу, а тому просить відмовити в задоволенні позову. 04.12.2024 року від представника ПрАТ «Страхової компанії «Перша» Кулабіної М.Ю. поданого через систему електронний суд відзив на позовну заяву, відповідно до якого вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. (ст. 82 ч. 6 ЦПК України) Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 02.11.2017 року кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 12.01.2018 по справі №685/5/16-к ухвалу Красилівського районного суду від 02.11.2017 залишено без змін. Отже, ухвала Красилівського районного суду Хмельницької області від 02.11.2017 р. набрала чинності 12.01.2018 р. є чинною та ніким не скасована. Згідно з вказаною ухвалою: «в судовому засідання обвинувачений вину не визнав», «щодо заперечень прокурора про необхідність встановити вину обвинуваченого та вирішити цивільні позови суд зауважує, що така умова як встановлення судом вини для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та необхідності вирішення заявлених цивільних позовів не передбачена законом». Отже, вина [PERSON] , водія забезпеченого транспортного засобу SSANG YONG KYRON, BX3700BC, не встановлена, обвинувальний вирок щодо нього за наслідками події 10.08.2024 р. не приймався. На сьогодні винність дій [PERSON] встановлюватись не може, так як справу про притягнення його до кримінальної відповідальності закрито. Вина водія забезпеченого транспортного засобу за вчинення кримінального правопорушення не визнана, будь-якого рішення про притягнення до відповідальності немає, що позбавляє ПрАТ на законних підставах здійснити виплату страхового відшкодування. В матеріалах справи пояснення [PERSON] , оформлені протоколом допиту від 15.09.2014 в кримінальному провадженні № 12014240240000246 від 11.08.2014 р., про ствердження факту наїзду ним на транспортний засіб позивача, проте вказаний доказ не можна брати до уваги та посилатись на нього у даному провадженні, так як по-перше, його отримання відбулось під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № 12014240240000246 від 11.08.2014 р., що унеможливлює перевірку в цивільному процесі його законність, допустимість та належність; по-друге, відповідно до КПК України підозрюваний, обвинувачений у разі його допиту не попереджається про кримінальну відповідальність про дачу завідомо неправдивих показів, що ставить під сумнів дійсність наданих пояснень; по-третє, оцінка цих пояснень, оформлених протоколом допиту, не могла бути проведена судом в кримінальному провадженні в силу ст. 7 ч. 1 п. 17, ст. 23, ст. 95 КПК України. 13.08.2014 позивачем подано до відповідача повідомлення (потерпілого) про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності та заяву на виплату страхового відшкодування (за пошкоджений транспортний засіб). В указаній заяві зазначено про отримання коштів на відшкодування від винуватця [PERSON] в розмірі 800,00 грн. В зв`язку з цим, розмір можливого відшкодування ПрАТ за пошкоджений транспортний засіб унаслідок ДТП 10.08.2014 р. при наявності всіх необхідних документів може бути в розмірі 3490,41 грн. (4800,41 грн. 510,00 грн. франшиза, 800,00 грн. відшкодування від винуватця). Заяву про виплати страхового відшкодування за шкоду, завдану здоров`ю, позивачем до відповідача подано не було. Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, Проте, накладна № Р3-0019044 на суму 75,87 грн. копії фіскальних чеків від 11.08.2014 р. на суму 3,31 грн. (перекись водню), 21.08.2014 397,60 грн. (вітаміни), 355,35 грн. (вітаміни), 22.08.2014 228,70 грн. (вітаміни, гумові вироби), 28.08.2014 - 08:15 в сумі 47,73 грн. (німід), 14:24 в сумі 31,77 грн. (німід), 14:43 в сумі 185,50 грн. (контрактубекс гель), 21.09.2014 6,95 грн. (плазмозамінні) 19.08.2014 р. - зміст незрозумілий, що свідчить про його недостовірність, Товарний чек від 17.08.2014 16,50 грн. (німід). На купівлю цих ліків і в значній кількості вітамінів немає призначень лікарів та відсутня ідентифікація, що саме позивач здійснював їх придбання. Щодо квитанції до прибуткового касового ордера № 93 від 14.08.2014 350,00 грн. (комп`ютерна томографія); квитанції до прибуткового касового ордера № 196 від 10.09.2014 520,00 грн. двічі додана до матеріалів заяви про зміну предмета позову; накладної № 1 від 23.09.2014 36,00 грн. (брустан); накладної № 10 від 22.02.2016 451,00 грн. (анантаваті, нейроксон, мексиприм, шприці), то на здійснення вказаних витрат відсутні призначення лікарів. Такі документи є неналежними доказами, так як не містять інформації щодо доказування через відсутність в матеріалах медичної документації з призначеним лікуванням. Отже, ці витрати не є аргументованими. Товарний чек від 14.08.2014 58,00 грн. (кетанов) лише є передбаченим лікарським засобом, що рекомендовано за єдиним виписним епікризом відділення «Щелепно-лицьової хірургії» Хмельницької обласної лікарні. Довідка Хмельницького діагностичного центру ПОЛЛАР від 10.09.2014 р. не містить відомостей про причинний зв`язок із подією від 10.08.2014 р.. Довідка стоматологічної клініки «DVM» від 12.08.2020 р. та накладні від 24.04.2015 р. (2290,00 грн.), 08.05.2015 р. (2290,00 грн.) не містить відомостей про причинний зв`язок із подією від 10.08.2014 р. Крім того, вказані накладні є ідентичні за змістом, що ставить сумнів у їх об`єктивності щодо надання таких послуг. Перевірити вказаний факт не є можливим, так як оригінали медичних карток пацієнта знищені. Фіскальний чек від 09.06.2021 р. 1215,00 грн. про оплату ФОП Стоматологія [PERSON] за анастезію, видалення багатокоренового зуба, гемостатичну губку, не знаходиться в причинному зв`язку з подією від 10.08.2014 р. Доданий з цієї стоматології попередній план лікування і орієнтовна вартість стоматологічних послуг від 16.09.2014 р. на загальну суму 7340,00 грн. не свідчить про причинний зв`язок з подією від 10.08.2024 р. та є, як вказано, попереднім планом лікування та орієнтовною вартістю, що не свідчить про фактичне надання таких послуг і наступну оплату. Консультативне заключення ТОВ «Клініка «Мед-Б`юті» від 02.02.2016 р. з фіскальними чеками від 02.02.2016 р. (консультація) та 11.02.2016 р. (повторна консультація) на загальну суму 500,00 грн.; рахунок від 22.09.2014 р. на суму 200,00 грн.; квитанція до прибуткового касового ордера № 157 від 11.02.2019 р. на суму 500,00 грн.; план лікування в ФОП [PERSON] на суму 26300,00 грн. та 43400,00 грн. з оплатою плану в сумі 1200,00 грн. за товарним чеком № 15 від 14.06.2024 - не є витратами в розумінні ст. 24 п. 24.1 Закону. З огляду на викладене, вказані документи не є похідними від документального підтвердження призначення та направлення закладом охорони здоров`я, окрім виписного епікризу відділення «Щелепно-лицьової хірургії» Хмельницької обласної лікарні, товарного чека від 14.08.2014 58,00 грн. (кетанов). Крім того, очікуванні та необхідні витрати не є сумами для відшкодування в розумінні Закону. В судовому засіданні представника позивача [PERSON] адвокат Коробей Т.Д та Барановський М.М. за дорученням позовні вимоги підтримали із підстав зазначених в позовній заяві та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Страхова Компанія «Перша» Кулабіна М.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала посилаюсь на відзив поданий до матеріалів цивільної справи, а також пояснила, що відсутній причинний зв`язок між наслідками і діями винуватця ДТП, оскільки відсутній вирок суду, який би піддержував порушення Правил дорожнього руху та винуватість [PERSON] у вчинення кримінального правопорушення, а тому страхова компанія не несе жодної відповідальності перед позивачем. Щодо стягнення інфляційних витрат та 3% річних, то ці вимоги є безпідставними, оскільки у разі перебування справи в суді, то це призупиняє страхові виплати, до її вирішення. Окрім того, не доведено завдання моральної шкоди, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Представник відповідача фермерського господарства «Адам» Прядун В.Б. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, а також додав, що винуватець ДТП [PERSON] не перебував у трудових відносинах із ФГ «Адам». На час вчинення ДТП [PERSON] керував транспортним засобом «SSANG YONG KYRON», реєстраційний номерний знак [NUMBER] на підставі посвідчення водія та реєстраційних документів на цей автомобіль. Дружина [PERSON] була головою ФГ «Адам», і автомобіль «SSANG YONG KYRON» знаходився у них на подвір`ї за місцем проживання, близькодев`ятої години вечора він взяв без її дозволу вказане авто і поїхав по власним справам, в результаті чого і сталося ДТП. Відповідно до статуту ФГ «Адам» [PERSON] не був членом цього фермерського господарства. Таким чином, за даним позовом мав відповідати сам [PERSON] як винуватець ДТП, який на той час працював у ФГ «Євроколос», що підтверджується відомостями трудової книжки та відомостями пенсійного фонду Хмельницької області. Щодо посилання позивача на договір оренди автомобіля, то даний договір не посвідчений нотаріально, а тому немає юридичної сили. З приводу договору позички, який був поданий в рамках кримінального провадження і поданий [PERSON] , то вказаний договір є нікчемним, оскільки не підписаний головою фермерського господарства «Адам». Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідка [PERSON] дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як зазначено у ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.08.2014 року приблизно о 21.15 год. [PERSON] перебуваючи за кермом автомобіля «SSANG YONG KYRON», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить фермерському господарству «Адам», рухався по вулиці Шевченка в смт. Теофіполь Хмельницької області. Знаходячись поблизу приміщення автозаправочної станції «ВІП», в порушення вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», передбаченого Правилами дорожнього руху України [PERSON] вирішив здійснити в`їзд на територію вказаної АЗС. З цією метою йому було необхідно повернути ліворуч, перетнути смугу суцільного руху та заїхати в недозволеному Правилами місці на територію АЗС. При цьому, в порушення вимог п.п.10.1, 10.4 Правил [PERSON] перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу та правою частиною керованого ним транспортного засобу допустив зіткнення із мопедом «HONDA DIО», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в напрямку с. Святець Теофіпольського району Хмельницької області по смузі руху, яку перетинав [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда марки «HONDA DIО» [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої щелепи в зоні 1-2-го зубів справа, перелом правого суглобового відростку, переломів 4-5-го зубів на верхній щелепі справа та 6-го зуба на нижній щелепі справа, які, згідно з висновком експерта № 1037 від 22.08.2014, належать до категорії середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 02.11.2017 року закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності по обвинуваченню у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При цьому, суд бере до уваги, що у кримінальному провадженню з`ясовуються обставини скоєння ДТП та вина сторін, внаслідок чого встановлюється наявність чи відсутність вини особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, а тому, розглядаючи справу у цивільному порядку, суд не має права перевіряти обставини ДТП і робити висновки про відповідальність осіб причетних до цієї ДТП. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. За таких обставин, суд вважає, що не підлягає доказуванню той факт, що 10.08.2024 року трапилася дорожньо-транспортна пригода в тому числі за участю [PERSON] , який був водієм мопедому «HONDA DIО», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до висновку експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи №1037 від 12.08.2014 року та висновку експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи №34 від 08.01.2015 року, проведених на підставі постанови слідчого СВ Теофіпольского РВ УМВС України в Хмельницькій області у [PERSON] станом на 12-19.09.2014 року виявлені наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом нижньої щелепи в зоні 1-2 зубів справа, перелом правого суглобового відростку, перелом 4-5 зубів на верхній щелепі справа та 6 зуба нижній щелепі справа, рана м`яких тканин підборіддя, крововилив м`яких тканин грудної клітки зліва, що могли утворитися як від ударів тупими предметами, якими могли бути виступаючі конструкційні частини транспортного засобу; розрив барабанної перетинки правого вуха, що міг утворитися від удару таким твердим предметом; садна шкіри лівої кисті, правого ліктьового суглобу, правого колінного суглобу, що могли утворитися як від ударів тупими предметами, якими могли бути виступаючі конструкційні частини транспортного засобу, так і при паданні потерпілого. Вказані вище тілесні ушкодження могли утворитися в час та за обставин вказаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи 10.08.2014 року. Перелом нижньої щелепи в зоні 1-2 зубів справа, перелом правого суглобового відростку, рана м`яких тканин підборіддя, перелом 4-5 зубів на верхній щелепі справа та 6 зуба на нижній щелепі справа за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я. Згідно висновку експерта Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи №34 від 08.01.2015 року, у [PERSON] станом на 12-19.09.2014 року виявлені наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом нижньої щелепи в зоні 1-2 зубів. Відповідно до висновку Київського науково-дослідного інститут судових експертиз №10503/16-61 від 20.10.2016 року, проведеної на підставі ухвали Білогірського районного суду Хмельницької області від 19.04.2016 року про призначення судово-психологічної експертизи у кримінальному провадження №12014240240000246, ситуація, що пов`язана з отриманням потерпілим [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а також під час пройденого лікування та тривалого 1,5 річного досудового розслідування є для нього психотравмуючою. Перенесення майбутніх трьох операцій на протязі 1,5 років по відновленню трьох зубів та відновлення після цього правильного прикусу зубів являється для [PERSON] значним і суттєвим психотравмуючим фактором. Дана ситуація для потерпілого є психотравмуючою і заподіяла йому значну моральну шкоду. Згідно висновку Київського науково-дослідного інститут судових експертиз №3529/16-26 від 26.09.2016 року, проведеної на підставі ухвали Білогірського районного суду Хмельницької області від 15.06.2016 року про призначення судово-автотоварознавчої експертизи у кримінальному провадження №12014240240000246, вартість відновлювального ремонту мопеда «HONDA DIО», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП, яке сталося 10.08.2014 року, враховуючи пошкодження зазначені в протоколів огляду транспортного засобу від 23.08.2016 року станом на момент огляду, становить 19081,43 грн., ринкова вартість мопеда «HONDA DIО», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на момент огляду 23.08.2016 року без врахування пошкоджень та інших недоліків, які виникли внаслідок ДТП складає 4800,41 грн. Відповідно до висновку фахівця в галузі психології суб`єкта судово-експертної діяльності [PERSON] від 25 грудня 2023 року позивачу [PERSON] внаслідок страждань від одержаних тілесних ушкоджень при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 10.08.2014 року, водієм автомобіля «SSANG YONG KYRON», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , дійсно спричинені моральні страждання. Розмір моральної шкоди завданої [PERSON] внаслідок страждань від одержаних тілесних ушкоджень при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 10.08.2014 року, можна визначити в розмірі від 500 000 грн. до 700 000 грн. Із копії картки хворого [PERSON] слідує, що останній перебував на стаціонарному лікуванні Хмельницька обласна лікарня з 10.08.2014 року по 25.08.2014 року, в тому числі і у відділенні щелепно-лицьової хірургії з 12.08.2014 року по 19.08.2014 року, згідно копії виписки із медичної картки хворого [PERSON] №16925, під час лікування хворий отримав ліки куплені за власний рахунок: цефтріаксон, лідакоїн, кетанов, шприци, гумові рукавиці, хлориксидин (том 1 а.с 164-165). Відповідно до копії полісу №АС/9108670 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Перша», власник автомобіля «SSANG YONG KYRON», реєстраційний номер [NUMBER] ФГ «Адам» на момент дорожньо-транспортної пригоди 10.08.2014 року, уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з ПрАТ «СК «Перша» від 05.04.2014 року, строк дії договору з 05.04.2014 року по 04.04.2015 року. Ліміт відповідальності за шкоду, яка може бути заподіяна життю та здоров`ю становить 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну 50 000 грн., розмір франшизи 510 грн. Відповідно до копії заяви про виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу від 13.08.2014 року [PERSON] було подано до ПрАТ «СК «Перша» заяву про виплату страхового відшкодування, яка зареєстрована страховою компанією за вх.№508 від 13.08.2014 року. Також зазначено, що відшкодування від винуватиця отримав частково на суму 800 грн. (том 1 а.с. 142). Згідно копії повідомлення про настання страхового випадку за договором страхування цивільної відповідальності від 13.08.2014 року, яке зареєстровано ПрАТ «СК «Перша» 18.08.2014 року вх.№807, [PERSON] повідомив ПрАТ «СК «Перша» про настання дорожньої-транспортної пригоди 10.08.2014 року за участю застрахованого автомобіля «SSANG YONG KYRON», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Також вказано про наявність тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, які завдані [PERSON] (том 1 а.с. 245) Із довідки регіонального сервісного центру №6843 в Хмельницькій області від 15.02.2019 року №31/22/3-В слідує, що за фермерським господарством «Адам» ЄДРПОУ 32607411, 10.12.2010 року зареєстрований транспортний засіб марки «SSANG YONG KYRON», реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску. Із розпорядження Теофіпільської районної ради від 11.08.2014 року №173/2014 та подання управління агропромислового розвитку №01-10/351 від 22 липня 2014 року [PERSON] заступника голови Фермерського господарства «Адам» занесено на районну дошку пошани. Із копії консультативного заключення «Клініка Мед-Б`юті» від 11.02.2016 року, 02.02.2016 року, виданого [PERSON] , діагноз після травматичної деформації суглобових наростків нижньої щелепи, рекомендовано видалення 16 зуба, імплантація в ділянці 14, 15, 16 зубів, вартість складає 108 200 грн. Згідно копій квитанцій до прибуткового касового ордера №196, №93 від 10.09.2014 року, 14.08.2014 року вартість комп`ютерної томографії голови становить 520 грн. та 350 грн. (том 1 а.с.91) Згідно копії товарного чека від 17.08.2014 року та 14.08.2014 року вартість Німід становить 16,50 грн. та Кетанова 58 грн. (том 1 а.с.91) Згідно копії накладної від 23.09.2014 року та 24.04.2015 року вартість надання медичних послуг [PERSON] за професійну чистку, коронка з цементування, анестезія, відбитки становить 2290 грн. та вартість медичного засобу 36 грн. (том 1 а.с. 93-94). Відповідно до копії плану лікування та орієнтованої вартості стоматологічних послуг від 16.09.2014 року наданих [PERSON] складає 7340 грн. (том 1 а.с.95) Відповідно до копії чеку від 11.02.2016 року та 02.02.2016 року вартість відвідування стоматологічного кабінету складає 500 грн. (том 1 а.с. 96) Згідно копії накладної №10 від 22 лютого 2016 року аптека ФОП Гончар вартість придбаних ліків [PERSON] становить 451 грн. (том 1 а.с. 97) Із довідки стоматологічної клініки «DVM» від 12.08.2020 року слідує, що пацієнт [PERSON] пройшов курс лікування в період з 24.04.2015 року по 08.05.2015 року, якому було проведено наступні лікувальні роботи а саме: професійна гігієна, комп`ютерна томограма, анестезія, відбитки, коронка з тимчасовим цементуванням, цементування коронки. Відповідно до накладної від 08.05.2015 року ФОП [PERSON] та від 24.04.2015 року вартість надання послуг по лікуванню зубів [PERSON] становить 4580 (2290+2290) грн. (том 1 а.с. 98) Згідно копії рахунку ФОП [PERSON] , [PERSON] надано медичну послугу 11.09.2014 року та 22.09.2014 року на суму 300 грн. (том 1 а.с.99, а.с. 101). Із копії консультативного огляду ортопеда медичний центр «Ортоклініка» від 20.02.2017 року вартість консультації відповідно до чеку становить 150 грн.. Консультативний огляд ортопеда (том 1 а.с. 102). Як вбачається із копії договору про надання стоматологічних послуг від 11.02.2019 року №352, стоматологічна клініка «FELONIUK CLINIK» зобов`язалась надати [PERSON] платні стоматологічні послуги, а замовник зобов`язується оплатити ці послуги. Відповідно до копії плану лікування ФОП [PERSON] стоматологічна клініка «FELONIUK CLINIK» від 13.02.2019 року вартість ендодонтичного лікування (канали + рестраврація зубів) [PERSON] становить 137900 грн. Згідно копії квитанції №157 ФОП [PERSON] від 11 лютого 2019 року комп`ютерна томографія [PERSON] складає вартість 500 грн. Відповідно до акту виконаних робіт ФОП стоматологія [PERSON] від 09.06.2021 року робота пацієнту Барановському становить 1215 грн. Відповідно до виписки консультації у клініці лазерної косметології «Моне» від 27.05.2021 року, консультація хірурга становить 250 грн., чек №108002. Згідно копії товарного чека №15 від 14.06.2024 року ФОП Феланюк складання повного детального плану лікування складає 1200 грн. [PERSON] , який є представником за дорученням [PERSON] за його клопотанням був допитаний в судовому засіданні в якості свідка та суду показав, що його син 10.08.2014 року ввечері їхав на скутері. Проїжджаючи перехрестя повернув праворуч, оскільки там був в`їзд на заправку, в цей час його збив автомобіль під керуванням [PERSON] , який грубо порушив ПДР України. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди його син [PERSON] отримав травму підборіддя та перелом трьох зубів, черепно-мозкову травму. Після того, як сина забрали до медичного закладу, то [PERSON] одразу сплатив йому 800 грн. за шкоду завдану мопеду. [PERSON] назвався головою ФГ «Адам», а також в подальшому під час досудового розслідування кримінального провадження порушеного за фактом ДТП [PERSON] вказував, що він користувався автомобілем в інтересах ФГ «Адам». Через декілька днів його син [PERSON] подав заяву до страхової компанії на виплату страхового відшкодування. Після цього приїздив страховий агент, яким було складено фіксацію пошкоджень мопеда, однак до теперішнього часу виплати не відшкодовані. Згідно ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Необхідною підставою для покладення на особу відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірних дій відповідача, наявності шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою, й довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди. Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок, як обов`язкова умова відповідальності за заподіяні збитки, полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15, 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18)). У постанові від 22 лютого 2023 року у справі №191/1119/22 Верховний Суд зазначив, що відповідальною за завдання шкоди є саме особа, поведінка якої обов`язково є неправомірною. У даному випадку рішенням суду неправомірна поведінка, яка призвела до ДТП, яке сталося 10.08.2014 року встановлена саме в діях водія автомобіля «SSANG YONG KYRON», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля «SSANG YONG KYRON», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Перша». Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п.3 ч.1 ст. 988 ЦК страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Матеріалами справи підтверджено, що висновком Київського науково-дослідного інститут судових експертиз №3529/16-26 від 26.09.2016 року проведено автотоварознавче дослідження оцінки матеріального збитку, завданого власнику мопеда «HONDA DIО», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту, внаслідок його пошкодження у ДТП, яке сталося 10.08.2014 року, станом на момент огляду, становить 19081,43 грн.; ринкова вартість мопеда «HONDA DIО», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на момент огляду 23.08.2016 року без врахування пошкоджень та інших недоліків, які виникли внаслідок ДТП складає 4800,41 грн. Позивачем визначену суму страхового відшкодування за завдані збитки мопеда «HONDA DIО», державний реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 4290,41 грн (за мінусом франшизи 510 грн.). Разом з цим, відповідно до копії заяви про виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу від 13.08.2014 року, яка була подана [PERSON] до ПрАТ «СК «Перша» зазначено, що він отримав від винуватця ДТП [PERSON] в рахунок відшкодування завданої шкоди за пошкодження мопеду в сумі 800 грн. Зважаючи на те, що винуватцем ДТП [PERSON] було відшкодовано 800 грн. за пошкодження мопеду у ДТП, що також підтверджено в судовому засіданні представником позивача, то сума відшкодування ПрАТ «СК «Перша» за пошкоджений транспортний засіб становить 3490,41 грн. як розмір страхового відшкодування, що підлягає до сплати страховою компанією, яка погодилася у своєму відзиві саме щодо даного розміру суми страхової виплати, наголошуючи на необхідності врахування відшкодування [PERSON] 800 грн. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу спричинену шкоду здоров`ю та моральну шкоду, суд виходить з наступного. Згідно ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Ліміт відповідальності страховика за завдану потерпілому моральну шкоду встановлений ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Таким чином, цивільно-правова відповідальність винної особи, яка застрахувала свою відповідальність, та страховика розмежована вказаними нормами цивільного кодексу та спеціального закону. Як вбачається із матеріалів цивільної справи позивач [PERSON] звернувся до відповідача ПрАТ «СК «Перша» 13.08.2014 року з повідомленням про настання страхового випадку, в результаті якої його здоров`ю була заподіяна шкода. При цьому, [PERSON] у пункті 6 повідомлення від 18.08.2014 року вказав, що внаслідок ДТП від 10.08.2014 року йому було завдано тілесні ушкодження. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів того, що страхова компанія виконала свій обов`язок, передбачений п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», щодо розслідування заяви потерпілого від 13.08.2014 року, у тому числі здійснення запитів для отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. На думку суду ДТП, що сталася 10 серпня 2014 року по вулиці Шевченка в смт. Теофіполь Хмельницької області за участі [PERSON] та [PERSON] у розумінні ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, внаслідок якої настала цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого. При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо наявності умислу потерпілого [PERSON] у скоєнні ДТП, а тому суд не приймає до уваги твердження представника відповідача ПрАТ «СК «Перша» щодо неподання заяви позивачем про страхове відшкодування за шкоду завдану здоров`ю, оскільки такі спростовуються вищенаведеним. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу була завдана шкода здоров`ю, пов`язана з лікуванням та моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я. У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Хмельницькій обласній лікарні з 10.08.2014 року по 25.08.2014 року (том 1 а.с.49-60), в тому числі і у відділенні щелепно-лицьової хірургії з 12.08.2014 року по 19.08.2014 року, що підтверджується виписками з медичних карт стаціонарного хворого (том 1 а.с 164-165). Згідно копії виписки із медичної картки хворого [PERSON] №16925 під час лікування хворий [PERSON] , який знаходився на стаціонарному лікуванні в щелепно-лицьовій хірургії з 12.08.2014 року по 19.08.2014 року отримав ліки куплені за власний рахунок: цефтріаксон, лідакоїн, кетанов, шприци, гумові рукавиці, хлориксидин (том 1 а.с 164-165). Згідно запису листка лікарських призначень, медичної документації №003-4/о проведених [PERSON] за період з 10.08.-25.08.2014 року були проведені обстеження рентгенологічні, функціональна діагностика, тощо (том 1 а.с. 54-57) Згідно абз.1,3 п.24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені у цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Обставини ДТП, встановлені судом, отримані тілесні ушкодження позивачем внаслідок цього ДТП, їх ступінь та характер не оспорюються відповідачами. Протягом перебування на стаціонарному лікуванні на придбання лікарських засобів, позивач витратив 58 грн., які підтверджуються відповідним товарним чеком від 14.08.2014 року, вартість Кетанова 58 грн. (том 1 а.с.91), що є належним доказом щодо матеріального збитку, які поніс позивач у зв`язку із його лікуванням та узгоджується із його призначенням, згідно виписки медичної картки хворого. Також згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера №93 від 14.08.2014 року вартість комп`ютерної томографії становить 350 грн. (том 1 а.с.91), що підтверджується із листком лікарських призначень щодо проведення відповідного діагностичного обстеження. Таким чином, матеріалами справи та письмовими доказами підтверджено витрати позивача, пов`язані з придбанням медичного препарату та проходження медичної процедури у зв`язку з ушкодженнями, отриманими в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що на загальну суму складає 408 грн. Разом з цим, суд не бере до уваги надані позивачем копії консультативного заключення «Клініка Мед-Б`юті» від 11.02.2016 року, 02.02.2016 року вартість складає 108200 грн., копії плану лікування та орієнтованої вартості стоматологічних послуг від 16.09.2014 року вартість складає 7340 грн. (том 1 а.с.95), копії плану лікування ФОП [PERSON] стоматологічна клініка «FELONIUK CLINIK» від 13.02.2019 року, план лікування становить 137900 грн., оскільки надані документи підтверджують лише розроблений план лікування та орієнтовану вартість послуг, однак не надано платіжних документів, які б підтверджували оплату вказаних послуг. Також суд не приймає до уваги копію чеку від 11.02.2016 року та 02.02.2016 року щодо вартості відвідування стоматологічного кабінету, яка складає 500 грн. (том 1 а.с. 96) та копії квитанцій (том 5 а.с. 39), оскільки не можливо встановити кому надані ці послуги та хто саме придбавав ці ліки. Крім того, надані позивачем копії квитанцій до прибуткового касового ордера №196, №93 від 10.09.2014 року вартість комп`ютерної томографії голови становить 520 грн., копії товарного чеку про придбання Німід від 17.08.2014 року (том 1 а.с. 91), копії накладної від 23.09.2014 року та від 24.04.2015 року вартість надання медичних послуг [PERSON] за професійну чистку, коронка з цементування, анестезія, відбитки становить 2290 грн. та вартість медичного засобу 36 грн. (том 1 а.с. 93-94), копії накладної від 08.05.2015 року ФОП [PERSON] та від 24.04.2015 року вартість надання послуг по лікуванню зубів [PERSON] становить 4580 грн. (том 1 а.с. 98), копії рахунку ФОП [PERSON] [PERSON] надано медичну послугу 11.09.2014 року та 22.09.2014 року на суму 300 грн. (том 1 а.с.99, а.с. 101), копії консультативного огляду ортопеда медичний центр «Ортоклініка» від 20.02.2017 року вартість консультації становить 150 грн. (том 1 а.с. 102), копії квитанції №157 ФОП [PERSON] від 11 лютого 2019 року комп`ютерна томографія складає 500 грн., копії акту виконаних робіт ФОП стоматологія [PERSON] від 09.06.2021 року робота становить 1215 грн., копії виписки консультації у клініці лазерної косметології «Моне» від 27.05.2021 року, консультації хірурга становить 250 грн., чек №108002; копії товарного чека №15 від 14.06.2024 року ФОП [PERSON] , складання повного детального плану лікування становить 1200 грн., суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджують витрати на лікування, пов`язаного з лікуванням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Також, суд не приймає до уваги товарний чек від 13.08.2014 року (том 1 а.с.92) на придбання зубної пасти лакалут та зубної щітки на суму 47 грн, відповідно до товарного чеку, оскільки ці товари пов`язані із щоденною гігієною ротової порожнини. Щодо накладної №РЗ-0019044 дата 10.08.2014 р. (том 5 а.с.38), то не зрозуміло ким вона видана, відсутні підписи та печатки установи. З оглядну на викладене, суд приходить до висновку, що надані позивачем [PERSON] виписки із медичної картки стаціонарного хворого №16925 від 19.08.2014 року, де зазначено препарати, які позивач придбав під час лікування та проведення діагностичного обстеження, не узгоджуються із наданими позивачем вищенаведеними накладними, квитанціями щодо отримання медичних послуг та придбання лікарських засобів, а тому вказані витрати позивачем належними та допустимими доказами не підтверджені, отже відшкодуванню не підлягають, оскільки не є доказами на підтвердження понесених витрат на лікування ушкоджень, отриманих саме в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачем. Згідно ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Визначений розмір відшкодування моральної шкоди, що має бути виплачений страховиком, складає 20,40 грн. (408*5%), а тому загальний розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю позивача, складає 428,40 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача ПАТ «СК «Перша» на користь позивача складає 3918,81 грн. (3490,41+428,40). Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання зі сплати страхового відшкодування, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Дана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 7 червня 2017 року №6-282цс17 та підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц (провадження №14-68цс18). При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 (провадження №12-14гс18) вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Крім того, Верховний Суд в постанові від 11.12.2019 у справі №761/6406/16цзазначив, що у пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його (п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивач [PERSON] 13.08.2014 року звернулася до ПАТ «Страхова компанія «Перша» із заявою про виплату страхового відшкодування, яка зареєстрована відповідачем за №807. Будь-яких відомостей щодо відмови відповідачем у виплаті страхового відшкодування матеріали справи не містять. З огляду на те, що звернення позивача [PERSON] із заявою до ПАТ «Страхова компанія «Перша» про виплату страхового відшкодування отримано відповідачем 13.08.2014 року, отже датою початку прострочення грошового зобов`язання, відповідно до вимог ст. 36 п. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слід вважати 10.11.2014 року. Звертаючись до суду з позовом в останній редакції, яка прийнята судом до розгляду від 30 вересня 2024 року (том 5 а.с. 141) [PERSON] посилався на те, що у зв`язку з не виплатою відповідачем страхового відшкодування, то розрахунок штрафних санкцій, а саме пені, 3% річних слід рахувати по 30 вересень 2024 року (дата подання останньої позовної заяви) та інфляційні втрати необхідно обраховувати по серпень 2024 року. Тому розрахунок інфляційних збитків, з урахуванням позовних вимог та обставин даної справи слід рахувати наступним чином: сума боргу 3898,41 грн., період стягнення інфляційних витрат з листопада 2014 року по серпень 2024 року. Розрахунок інфляційних збитків розраховується за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]. Оскільки сума боргу перед позивачем складає 3898,41 грн., розрахунок здійснюється за формулою 3918,81 x 3.5369705 3898,41 = 9890,15 грн. Крім того позивач в позовній заяві просив, стягнути з відповідача три відсотки річних, за період який становить з 10 листопада 2014 року по 30 вересня 2024 року, що складає 3613 календарних днів. Оскільки сума боргу складає 3898,41 грн., строк прострочення 3613 днів, то 3% річних від суми боргу складає 1156,79 грн., розраховується за формулою: проценти = сума боргу х (процентну ставку (%)) /100% х кількість днів/ кількість днів у році. Щодо розрахунку пені. Період розрахунку становить з 10.11.2014 року по 30.09.2024 року, кількість днів прострочення 3613, сума боргу складає 3918,81 грн., а тому пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання становить 12 478,23 грн., розраховується за формулою пеня = сума боргу х розрахункову ставку (%)/100% х кількість днів прострочення зобов`язання / кількість днів у календарному році. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що ПАТ «Страхова компанія «Перша» прострочило виконання грошових зобов`язань, які виникли в нього перед позивачем, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати, три проценти річних та пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі наведеної норми права, суд в межах заявлених позовних вимог вважає за необхідне стягнути з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Перша» на користь позивача страхові виплати на суму 3918,81 грн. та за несвоєчасне виконання зобов`язань інфляційних втрат у розмірі 9890,15 грн., 3% річних у розмірі 1156,79 грн. та пені в сумі 12478,23 грн., що на загальну суму становить 27 443,98 грн. Щодо стягнення шкоди із ФГ «Адам», то суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх (трудових) обов`язків. Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням саме трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником трудових (службових) обов`язків слід розуміти виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. Судом встановлено, що із копії трудової книжки [PERSON] [INFO] [NUMBER] запис №17, слідує, що останній 05.05.2006 року був прийнятий на роботу у ФГ «Адам» різноробочим, 29.03.2011 року звільнений з роботи у зв`язку із переводом на іншу роботу. Відповідно до наказу №1 від 01.04.2011 року прийнятий на роботу ФГ «Євроколос», 18.01.2023 року звільнений за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію. Як вбачається із копії трудової книжки колхозника [PERSON] [NUMBER] , 05.05.2006 року був прийнятий на роботу у ФГ «Адам» різноробочим, 29.03.2011 року звільнений з роботи у зв`язку із переводом на іншу роботу Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом вживалися заходи щодо витребування доказів, які б свідчили про те, що 10.08.2014 року [PERSON] керував транспортним засобом, який належить фермерському господарству «Адам» з метою виконання своїх трудових обов`язків. Так, відповідно до інформації головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.07.2019 року №23359/06 витребуваної за ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 03.07.2019 року станом на 11.07.2019 року, згідно інформації, яка наявна в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) перебував у трудових відносинах з липня по грудень 2014 року, з квітня 2015 року по грудень 2016 року, з квітня по грудень 2017 року зі страхувальником фермерським господарством «Євроколос» код ЄДРПОУ 37330319 з березня 2015 року по квітень 2016 року зі страхувальником ПАТ «Тернопільський малокозавод» код ЄДРПОУ 30356916. Також згідно відповіді головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.07.2025 року, наданої на підставі ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 27.05.2025 року, [PERSON] [INFO] , згідно записів трудової книжки [NUMBER] працював різноробочим у ФГ «Адам» з 05.05.2006 року по 29.03.2011 року. До розрахунку страхового стажу з якого обчислюється пенсія за віком зараховані періоди роботи у ФГ «Адам» з 01.05.2006 року по 10.03.2011 року, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідно до сплати страхових внесків, а також додано копію трудової книжки. З огляду на викладене судом встановлено, що відповідно до відомостей трудової книжки [NUMBER] [PERSON] та оцінюючи надану інформацію Управління пенсійного фонду, останній на момент ДТП не виконував трудові обов`язки ФГ «Адам», натомість 01.04.2011 року був прийнятий на роботу ФГ «Євроколос», який як встановлено в судовому засіданні і сплачував відповідні страхові внески, які спрямовувалися на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Із копії статуту ФГ «Адам» від 29.03.2004 року, зареєстрованого Теофіпольською районною державною адміністрацією №0137 засновником ФГ «Адам» є [PERSON] , яка є головою господарства та його засновником. Пунктом 1.5 статуту передбачено, що членами господарства не можуть бути особи, в т.ч. родичі, які працюють у ньому за трудовим договором. Згідно копії рішення №3 Фермерського господарства «Адам» від 01 лютого 2023 року, згідно статуту, затвердженого 01 лютого 2023 року [PERSON] приступив до виконання обов`язків голови ФГ «Адам» з 01 лютого 2023 року. Відповідно до копії книги К-18 нарахування заробітної ФГ «Адам», відсутні відомості нарахування заробітної плати [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 23 листопада 2023 року, виданого Теофіпільским відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі [PERSON] помер [INFO] . Згідно нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 10.03.2025 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу Сурма Г.Ф., [PERSON] заявила, що перебуваючи у здоровому глузді та ясній пам`яті підтвердила, що вона є єдиною засновницею ФГ «Адам», яке було зареєстроване Теофіпільською районною державною адміністрацією 29.03.2004 року. При цьому, нею не приймалося жодних рішень про прийняття до членів заснованого нею фермерського господарства інших осіб у тому числі родичів. Її покійний чоловік [PERSON] був працевлаштований у ФГ «Адам» різноробочим з 05.05.2006 року 29.03.2011 року. З 2011 року по день смерті її чоловік у ФГ «Адам» не працював, а тому наказів про закріплення за ним автомобіля «SSANG YONG KYRON» ніколи не видавала. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п.2.2 ПДР України). Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.6 Постанови №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України) Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч. 1-3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом [PERSON] 10.08.2014 року близько 21 години 15 хвилин керував автомобілем «SSANG YONG KYRON», реєстраційний номер [NUMBER] , який на праві власності належав фермерському господарству «Адам» та в ході судового засідання не знайшли підтвердження відомості, які б вказували на те, що [PERSON] керував цим транспортним засобом саме виконуючи трудові обов`язки, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про відсутність підстав вважати, що на час скоєння ДТП, [PERSON] виконував дії пов`язані з виконанням трудових обов`язків ФГ «Адам». Окрім того, судом враховано, що ДТП сталася у вихідний день 10.08.2014 року в неділю ввечері о 21 годині 15 хвилин, будь-яких достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що саме в цей час [PERSON] виконував трудові обов`язки в матеріалах справи відсутні. Таким чином, всупереч вимогам змагальності позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що на час ДТП [PERSON] був працівником ФГ «Адам» та виконував у той момент свої трудові обов`язки. При цьому, не є належними доказами та не підтверджують вказаних обставин копії розписок наданих [PERSON] в рамках кримінального провадження №1214240240000246 від 10.08.2014 року, 14.11.2014 року, згідно яких він надає дозвіл слідчому до автомобіля «SSANG YONG KYRON», реєстраційний номер [NUMBER] , яким він користується як заступник голови ФГ «Адам» і надані [PERSON] під час досудового розслідування кримінального провадження покази свідка, згідно протоколу допиту свідка [PERSON] від 15 вересня 2014 року, від 26 червня 2015 року в рамках досудового розслідування №1214240240000246 (том2 а.с.192, 194), оскільки такі беззаперечно не свідчать про перебування [PERSON] у трудових відносинах саме з ФГ «Адам», в той час як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Більше того, такі доводи спростовуються долученою до матеріалів справи трудовою книжкою [NUMBER] та відомостями пенсійного фонду щодо сплати страхових внесків роботодавцем, яким є саме ФГ «Євроколос». Також суд не приймає до уваги копію договору позички від 20 травня 2013 року, яким позичкодавець заступник голови ФГ «Адам» [PERSON] передає у безоплатне користування автомобіль Санйонг Кайрон державний номер [NUMBER] для використання його у повсякденній особистій діяльності користувача [PERSON] та копію наказу №14 від 22.12.2010 року, виданий головою ФГ «Адам» [PERSON] про те, що придбаний господарством автомобіль Санйонг Кайрон державний номер [NUMBER] закріплено за водієм [PERSON] , оскільки вказані документи були надані самим [PERSON] в рамках досудового розслідування кримінального провадження №1214240240000246, а тому встановити під час розгляду даної цивільної справи їх достовірність не вдається за можливе. За таких підстав, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову до ФГ «АДАМ» з огляду на недоведеність позову в цій частині. Щодо вимог позивача [PERSON] про стягнення витрат за проведення судової експертизи в сумі 15500 грн., то суд зазначає, що в процесі розгляду даної цивільної справи була проведена судово психологічна експертиза №15/12/23-БММ від 15.12.2023 року, однак враховуючи те, що розмір завданої моральної шкоди був визначений відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому підстав для стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Перша» витрат за проведення психологічної експертизи - відсутні. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на оцінку арештованого майна в сумі 2000 грн., то суд вбачає за необхідне зазначити, що ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2025 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти ФГ «Адам» в сумі 600 000 грн., які знаходяться на банківських рахунках відмовлено. При цьому в рамках розгляду даного клопотання представником позивача на підтвердження своїх вимог і було подано до суду транспортно-товарознавче дослідження автомобіля «SSANG YONG KYRON», реєстраційний номер [NUMBER] від 14.06.2024 року №040/24(том 5 а.с. 154). Таким чином, відсутні підстави для стягнення витрат в сумі 2000 грн., які понесені [PERSON] за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження автомобіля «SSANG YONG KYRON», реєстраційний номер [NUMBER] від 14.06.2024 року №040/24 (том 5а.с. 125). Крім того, з приводу витрат на витребування доказів в сумі 105 грн., які просить стягнути позивач, то відповідно до вимог позовної заяви та матеріалів цивільної справи не зрозуміло, які саме поштові витрати поніс позивач на витребування доказів та в чому вони полягають. Разом з цим, відповідно до пояснень представника позивача наданих в судовому засіданні дані витрати пов`язані із самостійним витребуванням позивачем у відповідача ПАТ «СК «Перша» - заяви [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування та витребування у відповідача ФГ «Адам» статуту, які ним долучені до матеріалів справи, тобто витрати понесені ним на поштову кореспонденцію. Оцінюючи вказані вимоги, суд виходить з того, що вказані дії позивача були вчинені ним із власної ініціативи та не пов`язані із виконанням ухвали суду про витребування доказів. Сам факт направлення стороною запитів (заяв) з метою самостійного збору доказів не свідчить, що це витрати пов`язані з розглядом справи, а тому відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають. З приводу вимоги позивача в частині нараховування трьох процентів річних та інфляційних втрат у порядку, передбаченому положеннями ч. 10 та 11 ст. 265 ЦПК України, до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості, суд зазначає наступне. Положеннями ч. 10 та ч. 11 ст. 265 ЦПК України передбачено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Зважаючи на наведені положення процесуального закону, зазначення в рішенні суду при вирішенні справи по суті положення про нарахування відповідних відсотків та пені до моменту виконання рішення є процесуальною процедурою, пов`язаною насамперед з виконанням рішення. Також суд зважає на те, що здійснення таких нарахувань, передбачені ч. 10 та ч. 11 ст. 265 ЦПК України, є дискреційним повноваженням суду, оскільки вказані норми встановлюють не обов`язок, а право суду зазначити в рішенні про здійснення таких нарахувань, а відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав про зазначення в рішенні суду про таке нарахування. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] в позовній заяві просив також відшкодувати понесені витрати на правничу допомогу в суді в розмірі 18 000 грн. Відповідно до статті 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат. Частинами другою-четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат необхідно: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони. На підтвердження витрат на правничу допомогу [PERSON] надано договір від 30 лютого 2019 року про надання правової допомоги адвокатам Васильєвою Т.В., акт про прийняття передачі наданих послуг від 03 березня 2021 року , всього до сплати 8000 грн. (том 1 а.с. 254, том 4 а.с. 218), договір про надання правової допомоги від 12.03.2024 року, укладеного між Барановським М.М. та Мужилівською Н.М. (том 4 а.с. 168), договір про надання правничої допомоги №9/24 від 13 травня 2024 року укладеного між [PERSON] та адвокатом Коробей Т.Д. , квитанція до прибуткового касового ордеру серія 10 АААА 462598 від 13.05.2024 року та квитанції КБ Приватбанк про сплату за надані адвокатські послуги 10000 грн. (том 5 а.с. 85-86). Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, то при вирішенні питання розподілу судових витрат суд враховує принцип пропорційності (стаття 141 ЦПК України). Так, [PERSON] висував вимогу про стягнення з ПрАТ «СК «Перша» 753068,81 грн., судом задоволено на суму 27443,98 грн., що становить 3,64% від заявленої суми. Отже з ПрАТ «СК «Перша» на користь [PERSON] необхідно стягнути 3,64% понесених ним судових витрат на правничу допомогу, що становить 655,20 грн. (18 000 х 3,64%). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача ПрАТ «СК «Перша» на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 274,11 грн. (7530,69х3,64%) Враховуючи наведене та

Outcome: partial