Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 29.01.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір №1410558 про надання споживчого кредиту, за умовами якого позичальник зобов`язався надати споживчий кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту становить 7000,00 грн., на строк 359 днів, з 29.01.2024 по 23.01.2025 року з періодичністю сплати процентів кожні 30 днів. Договором передбачена стандартна процентна ставка, яка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. Кредитні кошти були зараховані відповідачці шляхом перерахування на поточний рахунок № [NUMBER] , який вказаний відповідачкою особисто при укладанні договору. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису. 27.06.2025 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі договору факторингу №27062025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача. Про відступлення права грошової вимоги позивач повідомив відповідача шляхом направлення на особистий кабінет відповідного повідомлення. Заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 68250,00 грн., з яких: -7000,00 грн. - тіло кредиту; -57750,00 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; -3500,00 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. Окрім того, позивач просить стягнути витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. та судовий збір. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 25.11.2025 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачці в установленому порядку, останній був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього кодексу. Відповідно до копії договору №1410558 від 29.01.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» за допомогою ІКС Товариства, доступ до якого забезпечується споживачу через веб-сайт. Згідно умов договору сума кредиту становить 7000,00 грн., тип кредиту кредит (п.1.3), строк кредиту 360 днів (п.1.4.), періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п.1.5.), стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в п.1.4. договору. Кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . До кредитного договору також додано паспорт споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е395 29.01.2024 09:10:06. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.628ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Розділу 10 кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» вбачається, що даний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н514 29.01.2024 09:11:03 [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає укладеним кредитний договір, який підписаний позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором суд зазначає наступне. 27.06.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №27062025, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за плату, а клієнт відступив факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення зобов`язань. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку та є невід`ємною частиною договору. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27062025 від 27.06.2025, загальна сума заборгованості [PERSON] становить 68250,00 грн. Відповідачку було повідомлено про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №1410558 від 29.01.2024 року, повідомленням ТОВ «СЛОН КРЕДИТ». Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Таким чином, перехід права вимоги до позивача підтверджується доданим до позову договором факторингу та реєстром боржників. Щодо розміру заборгованості суд зазначає наступне. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №1410558 від 29.01.2024 року заборгованість відповідачки по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 126080,00 грн., з яких: -7000,00 грн. - тіло кредиту; -57750,00 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; -3500,00 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. Перерахування коштів за кредитним договором відповідачці підтверджується листом ТОВ «Пейтек», в якому вказано що згідно договору з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» №06062022-1 від 06.06.2022 р. про організацію переказу грошових коштів було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на суму 7000,00 грн., та надано інформацію про транзакцію на суму 7000,00 грн., дата створення, прийняття та виконання 29.01.2024, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки № [NUMBER] . Реквізити платіжної картки на яку перераховано кошти первісним кредитором збігається з номером платіжної картки вказаному в п.2.1 кредитного договору. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено, що відповідачка отримала кредитні кошти за договором у визначеному у ньому розмірі, що нею не заперечується, а тому суд вважає, що заборгованість за отриманим тілом кредиту підлягає стягненню. Щодо розміру заборгованості за відсотками, то відповідно до п.1.4 договору строк кредиту становить 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього договору. П.1.5.1 передбачена знижена процентна ставка 1,500% в день, яка застосовується, якщо споживач до 28.02.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіком платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості відсотки за користування кредитом нараховувалися за умовами визначеними в договорі, за період з 29.01.2024 по 23.01.2025, тобто в межах дії строку договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення тіла кредиту та процентів, оскільки судом встановлено, що відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання по кредитному договору. Проте, нарахований штраф відповідно до п.6.4 кредитного договору у сумі 3500,00 грн. не підлягає стягненню, так як відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Окрім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу його представник надав суду копію договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 р. про надання правової допомоги з адвокатом Столітнім М.М., акт № 12016 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 р. та заявку №1206 від 21.10.2025 року на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 р. Відповідно до ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат понесену позивачем на професійну правничу допомогу, суд враховує Постанову Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24), в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: partial