Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Представник АТ «Акцент-Банк» - Шкапенко О.В. за допомогою підсистеми «Електронний Суд» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 19.12.2025 за кредитним договором № АВН0СТ155101708009446523 від 15.02.2024 у розмірі 15246,23 грн, яка складається із 6892,34 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 6365,25 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 1988,64 грн загальний залишок заборгованості за пенею, а також просить стягнути судові витрати у розмірі сплаченого при зверненні до суду із позовом судового збору на суму 2 422,40 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг, а саме укладення кредитного договору, підписав Заяву-Анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Акціонерного товариства «Акцент-Банк» та Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою. Відповідач, підписавши Анкету-заяву, надав свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua між ним та Банком кредитний договір. Таким чином, 15.02.2024 [PERSON] уклав з АТ "А-Банк" кредитний договір № АВН0СТ155101708009446523, щодо надання останньому кредиту в розмірі 7000 грн, строком на 36 місяців, тобто до 14.02.2027 зі сплатою процентів у розмірі 85,00 % щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. В свою чергу банк зобов`язався надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав у повному обсязі, надав позичальнику кредит відповідно до умов кредитного договору. Згідно з п.п. 3-5 Кредитного договору(заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору:7000 грн на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 14.02.2027, терміном на 36 місяців. Згідно з п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 85.00 річних. Відповідно до п. 7 позичальник сплачує банку комісію в ромірі 0.00 грн. В той же час, відповідач, який належним чином був повідомлений про усі умови кредитування, взяті на себе обов`язки з повернення кредитних коштів та сплати процентів не виконав, не надав Банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості та внаслідок ухилення відповідача від виконання кредитного зобов`язання станом на 19.12.2025 заборгованість відповідача перед АТ «А-Банк» становить у розмірі 15246,23 грн, яка складається із 6892,34 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 6365,25 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 1988,64 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.01.2026 позовну заяву АТ «Акцент-Банк» залишено без руху, позивачу роз`яснено які саме недоліки позову слід усунути, порядок та строки їх усунення. 16.01.2026 за допомогою підсистеми «Електронний Суд» представник позивача АТ «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. подав до суду письмову заяву про усунення недоліків позову. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 20.01.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] , судом скеровувалась ухвала про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією, роз`яснено право відповідача та порядок подання відзиву на позовну заяву, однак як вбачається поштових конвертів, якими відповідачу надсилалась судова кореспонденція, такі повернуто на адресу суду неврученими, із зазначенням причини повернення згідно інформації АТ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання». За умовами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15.02.2024 [PERSON] уклав з АТ "А-Банк" кредитний договір № АВН0СТ155101708009446523, щодо надання останньому кредиту в розмірі 7000 грн, строком на 36 місяців, тобто до 14.02.2027 зі сплатою процентів у розмірі 85,00 % щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. В свою чергу банк зобов`язався надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав у повному обсязі, надав позичальнику кредит відповідно до умов кредитного договору. Згідно з п.п. 3-5 Кредитного договору(заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору:7000 грн на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 14.02.2027, терміном на 36 місяців. Згідно з п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 85.00 річних. Відповідно до п. 7 позичальник сплачує банку комісію в ромірі 0.00 грн. Підписавши вказану Заяву електронним підписом з ідентифікатором, позичальник водночас погодився з тим, що така Заява разом із Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк» при наданні банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту становить Кредитний договір. Згідно з п. 11 заяви про надання послуги "Швидка готівка" та/або паспорту споживчого кредиту "Швидка готівка" у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості Клієнт сплачує банку пеню в розмірі 0,07 % (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять відсотків) суми простроченого платежу. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Підписаний таким чином Договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Відповідно до меморіального ордеру №TR.35340759.49293.65455 від 15.02.2024 [PERSON] отримав від ПАТ "Акцент-Банк" кредит на суму 7000 грн, згідно з договором № АВН0СТ155101708009446523 від 15.02.2024. Як вбачається із долученої до матеріалів справи виписки по кредиту у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язань за Договором № АВН0СТ155101708009446523 від 15.02.2024, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , утворилась заборгованість за наданим кредитом, яка станом на 19.12.2025 становить - 15246,23 грн, яка складається із 6892,34 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 6365,25 грн загальний залишок заборгованості за процентами, 1988,64 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідно до ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, відповідач підписавши Заяву-анкету, Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, що разом становлять Кредитний договір, підтвердивши при цьому при підписанні такого Договору, що повністю ознайомлений із умовами кредитування, порядком, розміром нарахування процентів, відповідач [PERSON] , у розумінні статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на визначені кредитним договором умови та взяв на себе відповідні зобов`язання по поверненню отриманих кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. Однак, у визначений строк їх не повернув, умови договору не виконав, викладених позивачем обставин не спростовував, свого контррозрахунку суду не представив, у зв`язку з чим заявлена вимога позивача про стягнення із відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками, яка утворилась внаслідок неналежного виконання позичальником покладеного на нього обов`язку повернення грошових коштів, підлягає задоволенню. Поруч з цим, в частині заявлених позивачем вимог щодо стягнення із відповідача також суми заборгованості за пенею у розмірі 1988,64 грн, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення виходячи з такого. Так, відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05години 30хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. За змістом частини другої статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України. Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів. Із системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, - прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». У даному випадку, позивачем пеня за кредитним договором нарахована під час дії воєнного стану, відтак із врахуванням наведених норм закону, відповідач звільняється від обов`язку її сплати на користь кредитодавця АТ «Акцент-Банк». Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, зокрема повернення кредитних коштів та сплати відсотків, відтак заявлені АТ «Акцент-Банк» в цій частині позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню, в той же час у задоволенні заявленої вимоги щодо стягнення нарахованої під час дії воєнного стану пені слід відмовити. Крім цього, згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2 106,43 грн.

Outcome: approved