Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначають, що 06.02.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про надання споживчого кредиту № 599971, шляхом підписання електронним підписом з використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер його мобільного телефону. Відповідно до умов договору, ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки, встановлені договором. 01.02.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024, відповідно до вимог якого, ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал`право грошової вимоги за кредитними договорами до вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за договором, укладеним із [PERSON] . Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» за договором №599971 становить 40 640,00 грн., з яких: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 5 000,00 грн.; заборгованість за відсотками 35 640,00грн. Просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 40 640,00 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 16.01.2026 відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час, місце слухання справи був належним чином повідомлений поштою, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку Судом встановлено, що 06.02.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про надання споживчого кредиту № 599971, шляхом підписання електронним підписом з використання одноразового ідентифікатора К230, який був надісланий на номер його мобільного телефону. Відповідно до умов договору, ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн., строком на 365 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом, у межах строку кредитування в 27 днів, стандартна процентнаа ставка 2,20% в день, знижена процентна ставка, яка є 1,1% в день. Тип процентної ставки фіксована. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки, встановлені договором. 01.02.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024, відповідно до вимог якого, ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал`право грошової вимоги за кредитними договорами до вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за договором, укладеним із [PERSON] . Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» за договором №599971 становить 40 640,00 грн., з яких: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 5 000,00 грн.; заборгованість за відсотками 35 640,00грн. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачу надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання зобов`язання, яка залишена без відповідного реагування. Розрахунок заборгованості за кредитним договором передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Селфі Кредит» згідно з договором відступлення прав вимоги № 01022024 від 01.02.2024. Зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору вимог закону. За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором №599971 від 06.02.2023 в розмірі 40 640,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги. Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною третьою статті 137ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 8 000 грн., які підтверджуються договором про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, описом наданих послуг від 01.07.2025, рахунком на оплату. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 8 000 гривень є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу не надходило. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved