Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

У березні 2026 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Павловський Б.М., звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2012 по 05.12.2025 року, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем у Німеччині та перебувають на її утриманні, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, у poзміpi 1/3 частини з ycix видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову i до досягнення дітьми повноліття. Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Однак, віказав, що не відповідають дійсності обставини повного перебування дітей на утриманні лише матері,та ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків, відмови надавати кошти на утримання дітей, оскільки позивач разом з дітьми перебувають у Німеччині, та з часу їхнього виїзду, відповідач постійно спілкується з дітьми та пересилає їм кошти. Крім цього, відповідач [PERSON] надав суду довідку про доходи; виписку про рух коштів по картці від 24.03.2026. Ухвалою судді від 13.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, призначено справу до розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, адвокат Павловський Б.М. через систему «Електронний суд» подав суду заяву про проведення судового засідання без участі позивача та її предстаника. Відповідач в судове засідання не з`явився, 06.04.2026 на адресу суду надійшов відзив на позов, позов визнав, проти стягнення аліментів не заперечив, просив провести розгляд справи без його участі. Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками двох дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження дітей серія [NUMBER] від 23.04.2013, серія [NUMBER] від 12.08.2020. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2025 року /справа №357/13589/25/. Встановлено, що діти наразі проживають разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що стверджується дозвілами на проживання № [NUMBER] , [NUMBER] . Наведене визнається стороною відповідача. Зі змісту позовної заяви слідує, що діти проживають разом з позивачем у Німеччині та перебувають на її утриманні, відповідач [PERSON] на користь інших осіб аліментів не сплачує, має регулярний дохід. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 3.Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дітей одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей не заперечив. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved