Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

У грудні 2025 року ТОВ «ФК «Суперіум» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.02.2020 [PERSON] уклала з АТ «Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 96206199000. Відповідно до умов договору, кредит надається позичальнику для особистих потреб на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку, до якого випущено платіжну картку. Позичальник, в порушення умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим АТ «Укрсиббанк» відступлено ТОВ «ФК «Суперіум» на підставі договору факторингу № 197 від 27.01.2021 право вимоги до відповідача за вищевказаним договором. Таким чином, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до відповідача та стало новим кредитором за вищевказаним договором. Загальна сума заборгованості відповідачки, відповідно до реєстру боржників до договору факторингу «197 від 27.01.2021 складає 53278,28 грн., з який: заборгованість за основним боргом 41080,11 грн., заборгованість за відсотками 12198,17 грн., заборгованість за комісіями 0 грн.). Відповідачка після укладення договору факторингу вносила часткові оплати на суму 1500,00 грн. та на дату подання позовної заяви загальна заборгованість становить 51778,28 грн. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 51778,28 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві просив розглядати справу без їх участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена про розгляд справи в порядку, встановленому ЦПК України. Відзиву на позов не подала, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 18.02.2020 між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 96206199000. Умовами договору передбачено, що підписуючи цей договір, позичальник погоджується з викладеними в правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр»: умовами надання споживчого кредиту позичальнику, його обслуговування і погашення; умовами відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків. Правила після підписання сторонами договору стають його невід`ємною частиною. Підписуючи договір, сторони підтверджують , що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому договорі та в правилах. Відповідно до розділу 3 договору, сума кредиту за договором становить 41900,00 грн. (п.3.1). Кредит надається позичальнику для особистих потреб на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника, відкритий в банку, до якого впущено платіжну картку (п.3.3). Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом несення ануїтетних платежів відповідно до графіка платежів, що викладений у додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 18.02.2024 (п.3.5). Розмір ануїтетного платежу становить 2526 грн. (п.3.6). Процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 67% річних (п.3.8). За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 74% річних. (п.3.9). Позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» N 675-VIII від 03.09.2015 року (далі - Закон). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договорів це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір та між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. АТ «Укрсиббанк» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти, однак, відповідачка не дотримувалася умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 27.01.2021 виникла заборгованість за договором в розмірі 53278,28 грн., яка складається з: 41080,11 грн. заборгованість за основним боргом; 12198,17 грн. заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору № 96206199000 від 18.02.2020. 27.01.2021 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено договір факторингу № 197. Відповідно до п.2.1 договору факторингу, клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 197 від 27.01.2021 від АТ «Укрсиббанк» до ТОВ «ФК «Суперіум» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 96206199000 на загальну суму 53278,28 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 41080,11 грн., заборгованості за відсотками 12198,17грн. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право належного кредитора до відповідача за кредитним договором № 96206199000 від 18.02.2020. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На час розгляду справи судом відповідачкою не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, тому відповідно до зазначених норм цивільного законодавства, з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Суперіум» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 51778,28 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви, в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved