Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (позивач) подало до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №657218 від 08.03.2023 в розмірі 38 102,97 грн, судові витрати у сумі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що 08.03.2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №657218 в електронній формі, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 38 102,97 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 4 998,99 грн, заборгованість за процентами - 33 103,98 грн. 01.02.2024 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу №01022024 від 01.02.2024, згідно з яким ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до [PERSON] за кредитним договором №657218 від 08.03.2023. Судові витрати складаються із судового збору у сумі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн. Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.28), в обґрунтування якого покликаючись на те, що їй не надано належним чином копії позовної заяви з усіма додатками, їй не відомі точна сума позовних вимог, дата та обставини виникнення заборгованості, оскільки позивач не надав належних доказів: кредитного договору, укладеного саме з нею; доказів фактичного отримання нею кредитних коштів (переказ, виписка, платіжні документи); детального розрахунку заборгованості (тіло кредиту, відсотки, штрафи/пеня, комісії), із зазначенням дат нарахування; документів, що підтверджують право вимоги позивача (договір відступлення/ факторингу тощо). За відсутності вказаних доказів позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Просить відмовити в задоволенні позову. Окрім цього, відповідач подала до суду письмові пояснення (а.с.36-37), у яких зазначила, що повний текст позовної заяви та матеріали справи стали їй доступні для ознайомлення лише через підсистему «Електронний суд» 03.02.2026. Позивач не надав належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували: факт укладення саме з нею кредитного договору у спосіб, передбачений законом; факт реального отримання нею грошових коштів за договором № 657218; правомірність переходу права вимоги до ТОВ «ФК «Кредит Капітал»; належний розрахунок заборгованості із зазначенням періодів та ставок. Без таких доказів позовні вимоги є недоведеними. Позивач посилається на договір факторингу № 0102/20/24-1 від 01.02.2024, однак повний текст цього договору, додатки, реєстр боржників та акти приймання-передачі прав вимоги відсутні у матеріалах справи. Вона категорично заперечує проти такого розміру нарахувань, оскільки: Позивач не надав детального розрахунку заборгованості із зазначенням: конкретного періоду нарахування процентів; застосованої процентної ставки; підстав для нарахування штрафів та пені; дат та розміру кожного нарахування. Вона не заперечує принципово можливість погашення тіла кредиту, але лише за умови належного підтвердження: факту отримання нею коштів; точного розміру такого тіла кредиту; відсутності незаконних комісій та завищених нарахувань. Категорично заперечує проти стягнення: завищених процентів; штрафів та пені; будь-яких нарахувань, не підтверджених документально. Просить врахувати її соціальне та сімейне становище. Вона самостійно виховую двох малолітніх дітей, перебуває за межами України під тимчасовим захистом та не має стабільного доходу, окрім соціальних виплат. З огляду на це просить суд під час розгляду справи виходити з принципів розумності, справедливості та пропорційності, а також врахувати, що стягнення заявленої позивачем суми створить для неї та її дітей надмірний тягар. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у поданій позовній заяві та клопотанні просить розглядати справу за його відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та незаперечення проти ухвалення заочного рішення (а.с.33), клопотання про витребування доказів, що подається одночасно із позовною заявою (а.с.38-39). Відповідачкою подано заяву про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.28), заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.31), клопотання про витребування доказів (а.с.35). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 14.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.20-21). Ухвалою судового засідання від 16.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів (а.с.41-41) Ухвалою судового засідання від 16.02.2026 залишено заяву відповідача із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без задоволення (а.с.42-43). Ухвалою судового засідання від 16.02.2026 витребувано докази з АТ «Укрсиббанк» та відкладено розгляд справи (а.с.44-45). Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 24.03.2026 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. У Паспорті споживчого кредиту міститься інформацію та контактні дані кредитодавця, інформацію та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію. Паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора Н547 (а.с.63-64). Згідно з Договором №657218 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 08.03.2023, укладеним між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] , сторони узгодили такі умови: на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.1.2.Договору); сума кредиту (загальний розмір) складає: 5 000,00 грн (п.1.3.Договору); строк кредиту - 420 дні (в) (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору (п.1.4 Договору); тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору (п.1.5.1. Договору); знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо позивач до 07.04.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку (п.1.5.2 Договору); мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.6 Договору). кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п.2.1. Договору); сума кредиту перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 08.03.2024 або 09.03.2023 (п.2.2.Договору); у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 750,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 55,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п.6.4. п.п.6.4.1., 6.4.2. Договору). Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника - [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані паспорта, місця проживання, номерів телефонів, електронної пошти, а також інформацію про підписання його [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора (а.с.64-74). Відповідно до графіку платежів за Договором про надання споживчого кредиту за продуктом №657218 від 08.03.2023 (Додаток №1 до Договору) такий містить розрахунок суми кредиту та його складових із зазначенням дати видачі кредиту/дати платежу, чисту суму кредиту, види платежів за кредитом, реальну річну процентну ставку, загальну вартість кредиту. Зазначений Додаток підписано [PERSON] 08.03.2023 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора (а.с.75). Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , [INFO] , з яким укладено договір №657218 від 08.03.2023, ідентифікований ТОВ «Селфі Кредит». Акцепт договору позичальником здійснено шляхом підписання його аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора Н547, який відправлений позичальнику 08.03.2023 на номер мобільного телефону [NUMBER] (а.с.76). З інформації ТОВ «ПЕЙТЕК» від 20.10.2025 та АТ «УКРСИББАНК» від 26.02.2026 вбачається, що на ім`я [PERSON] відкритий рахунок, до якого емітовано платіжну картку № [NUMBER] . На цей рахунок 08.03.2023 успішно перераховано кошти від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» у розмірі 5 000,00 грн (а.с.52, 77). Згідно з розрахунку заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №657218 від 01.02.2024 заборгованість [PERSON] становить 38 102,97 грн(а.с.78-84). 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №01022024-1, за змістом якого Фактор набуває Права Вимоги (у значенні як наведено нижче) від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав Вимог (у значенні як наведено нижче) Фінансування (у значенні як наведено нижче) у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені ним Договором, а Клієнт відступає (передає) Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги (у значенні як наведено нижче)) до Боржників (у значенні як наведено нижче) за Кредитними договорами (у значенні як наведено нижче) (Портфель Заборгованості (у значенні як наведено нижче)) (п.1.1. Договору). Права Вимоги переходять до Фактора після підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за формою Додатку 2 цього Договору, та виконання Фактором вимог пункту 7.2 Договору (п.6.2.3. Договору)(а.с.84-89). Відповідно до Акта приймання-передачі Реєстру Боржників від 01.02.2024 до договору факторингу №01022024-1 від 01.02.2024 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників Клієнта від 01.02.2024, складений за формою згідно із додатком 1 до Договору (п.1 Акту) (а.с.90). Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №01022024-1 від 01.02.2024 встановлено, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №657218 від 08.03.2023 (а.с.89). 12.12.2025 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» оформило на ім`я [PERSON] досудову вимогу про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором №657218 від 08.03.2023 у сумі 38 102,97 грн (а.с.91). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( [PERSON] ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», право вимоги від якого перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України). Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Нормою пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон №675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції Відповідно до приписів частин 3-5 статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно з вимогами частин 6-7 статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII). Відповідно до приписів статті 12 Закону №675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також, судом враховано норми статей 11, 203, 205, 207, 598, 599, 611, 626, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, які визначають підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, форм правочину та способи волевиявлення, вимоги до письмової форми правочину, підстави припинення зобов`язання та припинення зобов`язання виконанням, правові наслідки порушення зобов`язання, поняття та види договору, обов`язок позичальника повернути позику, кредитний договір та проценти за кредитним договором. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 08.03.2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №657218 від 08.03.2023 в електронній формі (далі - Кредитний договір), згідно з яким Товариство надало позичальнику кредит у сумі 5 000,00 грн. Право вимоги за вказаним вище Кредитним договором перейшло від первісного кредитора ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» до нового кредитора ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». [PERSON] за Кредитним договором нарахована заборгованість в сумі 38 102,97 грн, з якої 4 998,99 грн - заборгованість за тілом кредиту, 33 103,98 грн - заборгованість за процентами. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Надавши оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму, а договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Із копії наявного у матеріалах справи Кредитного договору вбачається, що [PERSON] , як позичальник за цим договором, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», надавши йому персональні дані, а саме: ПІБ, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані паспорта, місця проживання, номерів телефонів, електронної пошти та банківського рахунку, необхідні для укладення Кредитного договору та формування одноразового ідентифікатора. Суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариств за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету зазначений Кредитний договір не був би укладений. З огляду на викладене, суд доходить переконання, що Кредитний договір укладений в електронній формі саме з [PERSON] , шляхом підписання останньою його за допомогою одноразового ідентифікатора, який був наданий їй кредитодавцем саме з цією метою. Факт одержання коштів [PERSON] підтверджується інформацією ТОВ «ПЕЙТЕК» від 20.10.2025 та АТ «УКРСИББАНК» від 26.02.2026, яка свідчить про перерахування їй грошових коштів у сумі 5 000,00 грн на банківську картку, зазначену нею саме з цією метою. Окрім іншого, суд звертає увагу на те, що перерахування коштів узгоджується з вищенаведеними встановленими обставинами справи, зокрема з тим, що кошти перераховані в день (дату) укладення згаданого Кредитного договору і розмір перерахованих коштів відповідає сумі коштів, зазначених у цьому кредитному договорі. Наведені обставини та досліджені судом письмові докази дозволяють дійти обґрунтованого висновку, що між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] у передбаченому законом порядку був укладений Кредитний договір і позичальник, після отримання кредитних коштів у обумовленому розмірі, взяті на себе зобов`язання за цим Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем як новим кредитором. Підстав вважати, що сума заборгованості суперечить умовам Кредитного договору та розрахована неправильно, суд не вбачає, оскільки така узгоджується з умовами Кредитного договору та приписами ЗУ «Про споживче кредитування». Розмір заборгованості за Кредитним договором відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано, своїх розрахунків, відмінних від наявних у матеріалах справи, не наведено. Доводи відповідача, викладені у відзиві та письмових поясненнях, щодо відсутності належних доказів укладення кредитного договору, отримання грошових коштів та переходу права вимоги, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які у своїй сукупності є належними, допустимими та достатніми для висновку про наявність між сторонами договірних правовідносин, факту отримання відповідачем кредитних коштів та правомірності набуття позивачем права вимоги. При цьому відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень, а наведені нею доводи носять характер припущень, зводяться до формального заперечення позовних вимог та не спростовують встановлених судом обставин справи. Враховуючи вищевикладене у сукупності та зважаючи на те, що майнове право позивача порушене відповідачем, а відтак підлягає захисту, тому суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором у сумі 38 102,97 грн. Розподіл між сторонами судових витрат. Судовий збір. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір у сумі 2 422,40 грн підлягає покладенню на відповідача у повному обсязі. Витрат на професійну правничу допомогу. Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, які сторона позивача просить стягнути з відповідача, підтверджуються доданими до позовної заяви доказами, а саме: Договором про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, у якому сторони обумовили його істотні умови, зокрема, предмет договору та порядок оплати послуг адвокатського бюро (а.с.93), актом №460 від 08.12.2025 та детальним описом наданих послуг до Акту, який містить інформацію про перелік наданих правових послуг, їхню тривалість та вартість (а.с.94). При вирішенні питання розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу судом взято до уваги норми статей 133, 137, 141 ЦПК України, якими передбачено види судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу та розподіл судових витрат між сторонами. Окрім цього, суд враховує правові висновки, зроблені Верховним Судом з цього питання. Зокрема: у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Також, суд зважає на положення пункту пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України, згідно з якими загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Оцінивши аргументи сторони позивача, суд зазначає, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, з огляду на: зміст та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), не складність справи, усталеність судової практики при розгляді справ цієї категорії, ціну позову, - не відповідає критеріям розумності та співмірності і є надмірною. За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими витратами на професійну правничу допомогу у цій справі суму у розмірі 4 000,00 грн, яка в силу положень частини 2 статті 141 ЦПК України покладається на відповідача. На підставі статей 11, 526, 598, 599, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та

Outcome: approved