Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, який обґрунтує тим, що з 2012 року по 2023 рік перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , відповідачем у справі. Під час фактичних шлюбних відносин у них народились дитина [PERSON] , [INFO] , а відповідач самостійно зареєструвала народження дитини та не вказала відомості про нього, як батька дитини. Оскільки позивач є біологічним батьком [PERSON] , бажає її виховувати та піклуватися про неї, просить визнати його батьком [PERSON] та внести зміни до актового запису про народження дитини. Позивач у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій позов підтримав, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.170). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с.110,115,169). Суд, заслухавши представника позивача, який позов підтримав, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач у справі, є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батьком яких записаний [PERSON] (а.с.5). [PERSON] , позивач у справі, [PERSON] та [PERSON] є власниками, по 1/3 частині кожен, квартири [ADDRESS] (а.с.9). Згідно з актом про фактичне проживання особи від 24 липня 2023 року у квартирі [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON] , а також проживають, але не зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №51487 від 11 лютого 2026 року ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999998% (а.с.137-155). Згідно зі ст.135 СК України при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК). Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК України. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Зважаючи на те, що в ході розгляду справи встановлено, що позивач вважає себе батьком дитини [PERSON] , факт його батьківства підтверджується висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження №51487 від 11 лютого 2026 року, відповідач відзиву на позов не подала, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved