Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-09 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики, укладеним 08.12.2021 року із відповідачем та посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Широкою О.М., реєстр. № 1877. Позов обґрунтований тим, що 08.12.2021 року [PERSON] , як позикодавець, та [PERSON] , як позичальник, уклали договір позики, згідно із умовами якого [PERSON] передав у власність [PERSON] строком до 08.12.2022 року грошові кошти в розмірі 400 тис. грн. [PERSON] зобов`язався повернути таку саму суму грошових коштів без нарахування процентів до 08.12.2022 року. Виконання зобов`язання за договором позичальником має бути здійснено в м. Полтаві готівкою. Згідно із п.8 договору позики, сторони домовилися, що документом, який підтверджуватиме прострочення виконання позичальником зобов`язання та безспірність заборгованості буде письмове нагадування позикодавця про суму заборгованості, яка підлягає поверненню, та строк платежу, передане зі зворотним повідомленням позичальникові. Письмове нагадування було відправлено відповідачеві 07.10.2025 року. З огляду на те, що відповідач не виконав зобов`язання з повернення грошових коштів у встановлений договором строк, позивач просив стягнути грошові кошти в розмірі 400 тис. грн на його користь. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 03.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи. Призначено підготовче судове засідання на 07.01.2026 на 10 год. Згідно із актом від 07.01.2026 року в Шевченківському районному суді міста Полтави з 9 год. 50 хв. до 13 год. було відсутнє електропостачання, у зв`язку із проведенням ремонтних робіт. Судове засідання, призначене на 27.01.2026 року на 10 год. було знято з розгляду у зв`язку із нестабільним зв`язком в системі відеоконференцзв`язку, відкладено 12.02.2026 року на 9 год. 45 хв. 12.02.2026 року судове засідання знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді на навчанні та відкладено на 12.02.2026 року на 15 год. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 12.02.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 31.03.2026 року на 10 год. 30 хв. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Зокрема, надіслані за місцем проживання [PERSON] рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви, повідомленням про розгляд справи, [PERSON] не були вручені, а поштові відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній». Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України позивач вважається належним чином повідомленим про розгляд судом цивільної справи, учасником якої він є. У судовому засіданні представник позивача адвокат Кабальський Р.О. підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Зокрема, надіслані за місцем проживання відповідача рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви, повідомленням про розгляд справи, [PERSON] не були вручені, а поштові відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній». Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд судом цивільної справи, учасником якої він є. Право надати відзив на позовну заяву відповідач не реалізував та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно зі статтею 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене, та те, що представник позивача не заперечував проти винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст.280-281 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 244 ЦПК України, після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. 31.03.2026 року Шевченківським районним судом міста Полтави постановлено перейти до стадії ухвалення судового рішення та відкласти ухвалення та проголошення судового рішення до 10 год. 30 хв. 10.04.2026 року. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінюючи докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08.12.2021 року [PERSON] , як позикодавець, та [PERSON] , як позичальник, уклали договір позики, згідно із умовами якого [PERSON] при укладенні договору передав у власність [PERSON] строком до 08.12.2022 року грошові кошти в розмірі 400 тис. грн. [PERSON] зобов`язався повернути таку саму суму грошових коштів без нарахування процентів до 08.12.2022 року. Виконання зобов`язання за договором позичальником має бути здійснено в м. Полтаві готівкою. Відповідно до п.7 договору позики якщо позичальник своєчасно не поверне позичені грошові кошти, позикодавець має право подати цей договір до стягнення у строки, передбачені чинним законодавством України. Звернення стягнення здійснюється за рішенням суду. Згідно із п.8 договору позики, сторони домовилися, що документом, який підтверджуватиме прострочення виконання позичальником зобов`язання та безспірність заборгованості буде письмове нагадування позикодавця про суму заборгованості, яка підлягає поверненню, та строк платежу, передане зі зворотним повідомленням позичальникові. Договір позики від 08.12.2021 року посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Широкою О.М., реєстр. № 1877. Відповідно до п.10 договору позики передача грошових коштів відбулася до підписання цього договору. 07.10.2025 року [PERSON] надіслав [PERSON] письмове нагадування про те, що сума заборгованості за договіром позики від 08.12.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Широкою О.М., реєстр. № 1877, становить 400 тис. грн.. Строк повернення (виконання зобов`язання) сплинув 08.12.2022 року. На виконання п.8 вказаного договору позики вимагав погасити заборгованість у розмірі 400 тис. грн. в строк п`ять календарних днів з моменту отримання повідомлення. Факт відправлення вказаного письмового нагадування позивачем відповідачу [PERSON] підтверджено копією опису вкладення у лист з оголошеною цінністю, засвідченого відбитком штампу Укрпошти від 07.10.2025 року, а також копією поштового повідомлення з інформацією про відправлення 3600000504058 від 07.10.2025 року. Станом на день подання позову заборгованість за договором позики не повернуто. Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ч.1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.ч.1,2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст.611 ЦК України). Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України). Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, про що зазначено в ч.1 ст.1050 ЦК України. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей. Звертаючись до суду, позивач зазначив, що умови договору позики відповідач не виконав, борг не повернув. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст.ст.1046,1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики та його умов. Відповідач, не надавши суду відзиву на позов, приведених у позові обставин не спростував, своїх доказів не надав. Із копії договору позики від 08.12.2021 року, згідно із умовами якого передача грошових коштів в розмірі 400000 грн відбулася до підписання цього договору, вбачається, що відповідач отримав у позику від позивача грошові кошти в розмірі 400000 грн. Ураховуючи викладене, оцінивши докази виконання умов договору позики позивачем, зокрема надсилання письмового нагадування відповідачу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 400000 грн. Водночас, суд приймає до уваги, що позивач не просить стягнути з відповідача 10 процентів річних від простроченої суми заборгованості за позикою та встановлений індекс інфляції за умовами договору, відповідач не з`явився до суду та не реалізував право на подачу відзиву, позов не спростував . За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 4000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved