Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

29.01.2026 в електронній формі через електронний кабінет до Віньковецького районного суду Хмельницької області надійшов позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1370-9115 від 26.03.2024 у сумі 30000 грн 00 коп., з яких: - 6000 грн 00 коп. прострочена заборгованість за кредитом; - 24000 грн 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, та судові витрати: судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 26.03.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1370-9115 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) складають єдиний договір. Кредитний договір відповідно до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створенного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С9158 для підписання Кредитного договору № 1370-9115 від 26.03.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору: сума кредиту - 6000 грн 00 коп.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 21 день; знижена відсоткова ставка 2,50 % в день; стандартна відсоткова ставка - 2,50 % в день. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача (відповідача). Цим позивач виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Однак відповідач всупереч умовам кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України порушив зазначені вище умови кредитного договору та не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 29.12.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 51000,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 6000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 45000,00 гривень. Водночас кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а сааме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 21000,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 30000,00 гривень. Враховуючи зазначене, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: 30000 грн 00 коп., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 6000 грн 00 коп. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 24000 грн 00 коп., та судові витрати. Ухвалою судді від 02 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті 24.02.2026. 24.02.2026 розгляд справи відкладено на 11.03.2026 у зв`язку із неявкою сторін у справі. 11.03.2026 розгляд справи відкладено на 25.03.2026 у зв`язку із клопотанням представника відповідача. 18.03.2026в електронній формі через електронний кабінет до Віньковецького районного суду Хмельницької області від представника відповідача [PERSON] - адвоката Побережної І.В. надійшла заява, у якій відповідач визнає позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» щодо стягнення з нього на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 1370-9115 від 26.03.2024 у розмірі 30000 грн 00 коп. Просить здійснити розподіл судового збору у справі відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а саме повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також представником відповідача [PERSON] - адвокатом Побережною І.В. заявлено клопотання про розстрочення виконання судового рішення на строк 12 місяців з дати набрання законної сили рішенням судуу зв`язку з наявністю об`єктивних та поважних причин, що істотно ускладнюють можливість виконання судового рішення одразу сплатою всієї суми, оскільки відповідач поніс значні витрати на проведення оперативного втручання та придбання необхідних імплантів, а також перебуває у процесі післяопераційного відновлення, що впливає на його матеріальний стан та рівень доходів. Зазначає, що відповідно до виписки № 08079 від 12.12.2024 КП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради відповідачу здійснено оперативне хірургічне втручання. Станом на сьогодні відповідач не працює та не отримує доходів. Стверджує, що одноразова сплата всієї суми заборгованості створить надмірне фінансове навантаження та поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Водночас відповідач не ухиляється від виконання рішення суду, має намір виконати його в повному обсязі та просить надати можливість здійснювати погашення заборгованості частинами, у розумні строки. Розстрочення виконання рішення суду не суперечитиме інтересам позивача, оскільки гарантує поступове, але реальне виконання зобов`язання. Таке рішення сприятиме дотриманню принципів справедливості, розумності та забезпечення балансу між правами сторін, а також захисту інтересів відповідача, який через обмеження у стані здоров`я не має можливості повноцінно пересуватися та працевлаштуватися. 20.03.2026 в електронній формі через електронний кабінет до Віньковецького районного суду Хмельницької області від представника позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Федорової Д.К. надійшло заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду, за змістом якого представник позивача просить відмовити у заяві про розтрочення виконання рішення суду. Вважає, що посилання відповідача на складний матеріальний стан саме по собі не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду, оскільки при укладенні кредитного договору відповідач усвідомлював характер та обсяг своїх грошових зобов`язань і повинен був оцінювати власні фінансові можливості. Зазначає, що надані відповідачем медичні документи підтверджують факт проведення оперативного втручання, однак не містять відомостей щодо тривалості втрати працездатності, ступеня обмеження працездатності чи неможливості здійснення будь-якої трудової діяльності. Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів відсутності будь-яких інших джерел доходу, наявності утриманців або обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість виконання рішення суду. Відповідач не довів вжиття будь-яких заходів для виконання зобов`язання, у тому числі часткового погашення заборгованості. Сам по собі факт тимчасових труднощів або лікування не свідчить про наявність виняткових обставин у розумінні ст. 435 ЦПК України. Представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у судове засідання 25.03.2026 не з`явився, у заяві, поданій разом з позовом, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги просив задоволити повністю та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Побережна І.В. у судове засідання 25.03.2026 не з`явилися, але у поданій 18.03.2026 заяві просили розгляд справи проводити без відповідача та його представника. Відтак фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Пункт 1 частини 2 статті 49 ЦПК України передбачає право відповідача визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів особи, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до норм ст. 11, 525, 629 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст. 1054, 1055 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»). Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, 26.03.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1370-9115 продукту «CREDOS» за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають єдиний договір. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С9158» (а.п. 11-18). Як передбачено пунктом 2.2. договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитому порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п. 2.3., 2.4. договору відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн 00 коп., нараховані проценти за користування кредитом 3150 грн 00 коп., разом до сплати 9150 грн 00 коп., дата видачі кредиту 26.03.2024, останній календарний день першого базового періоду 15.04.2024. Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника. Згідно із п. 4.1., 4.2. договору загальний розмір кредиту (сума кредиту) за цим договором становить 6000,00 (шість тисяч цілих, нуль сотих) гривень. Дата надання/видачі кредиту: 26.03.2024. Відповідно до п. 4.6. договору спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику (оригіналу) договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. При наданні кредитодавцем позичальнику в кредит додаткових грошових коштів на підставі додаткової угоди, ініціювання безготівкового переказу грошової суми здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами відповідної додаткової угоди та надіслання її примірника (оригіналу) позичальнику у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Відповідно до п. 4.7. договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у цьому договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промо-ставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності. Відповідно до п. 4.8. договору базовий період складає 21 календарний день. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору. Відповідно до п. 4.9. договору сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначних графіком платежів (який є Додатком 3 до договору) дат, які є останніми днями відповідних базових періодів шляхом здійснення безготівкового переказу суми, що дорівнює обов`язковому платежу, на банківський рахунок кредитодавця. У разі несплати процентів за користування кредитом не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду у розмірі обов`язкового платежу, до такого обов`язкового платежу починаючи із наступного календарного дня додаються проценти за користування кредитом за кожен календарний день користування кредитом у межах строку кредитування, які позичальник зобов`язаний оплатити не пізніше цього календарного дня у складі обов`язкового платежу. У випадку оплати обов`язкового платежу у повному обсязі в певному базовому періоді, в подальшому сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного наступного базового періоду у складі наступних обов`язкових платежів. При достроковому внесенні суми обов`язкового платежу у повному обсязі, сума грошових коштів такого обов`язкового платежу розподіляється згідно черговості, встановленої цим договором та правилами для дострокового часткового погашення заборгованості за договором. У випадку сплати позичальником грошових коштів у сумі меншій ніж розрахований згідно умов цього договору обов`язковий платіж, такі грошові кошти розподіляються згідно черговості, встановленої правилами для дострокового часткового погашення заборгованості за договором у дату оплати, однак у подальшому позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю у строк, передбачений цим договором, грошові кошти у розмірі різниці між розміром обов`язкового платежу та фактично сплаченими грошовими коштами у базовому періоді. Проценти за користування кредитом вважаються сплаченими з моменту зарахування грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця. Позичальник підписанням цього договору підтверджує та розуміє, що після ініціювання позичальником переказу коштів з власного рахунку на рахунок кредитодавця проходить певний час до моменту зарахування сплачених позичальником коштів на рахунок кредитодавця, а також те, що ризики того, що сплачені позичальником кошти можуть надійти на рахунок кредитодавця із затримкою, несе позичальник. Відповідно до п. 4.10. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 2,50% (дві цілих, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою). Відповідно до п. 4.12., 4.13., 4.14. договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту на підставі додаткової угоди не змінює строк кредитування. Дата повернення (виплати) кредиту 19.01.2025. Строк договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку договір діє до 24 години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Продовження строку кредитування або строку дії договору або строку виплати кредиту в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 173324,29 (сто сімдесят три тисячі триста двадцять чотири цілих, двадцять дев`ять сотих) процентів. Пунктом 4.14. визначена орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) та складає: 51000,00 грн та включає в себе: суму кредитута проценти за користування кредитом. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (Додаток № 2 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1370-9115 від 26.03.2024 продукту «CREDOS»), який підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А9158 (а.п. 26 на звороті-28), а також правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CREDOS» (Додаток № 1 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1370-9115 від 26.03.2024 продукту «CREDOS»), які доведені до відома та підписані відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) C9158 (а.п. 19-26). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1370-915 від 26.03.2024 (Графік платежів за договором) відповідно до методики Національного банку України (Додаток № 3 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1370-915 від 26.03.2024 продукту «CREDOS») доведена до відома [PERSON] та підписана ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) C9158, інформація про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, визначено графік платежів (а.п. 28 на звороті, 29). Як вбачається з довідки про перерахування суми кредиту № 1370-9115 від 26.03.2024, наданої позивачем, а також квитанцій АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 26.03.2024 здійснило видачу кредитних коштів за договором про відкриття кредитної лінії № 1370-9115 від 26.03.2024 шляхом перерахування кредитних коштів за допомогою платіжної системи LIQPAY на платіжну карту № [NUMBER] , яку надано позичальником та вказано в кредитному договорі, у сумі 6000 грн 00 коп. (а.п. 30, 31). Згідно із розрахунком заборгованості за договором № 1370-9115 від 26.03.2024, станом на 29.12.2025 відповідач [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у сумі 51000 грн 00 коп., з яких: 6000 грн 00 коп. - основний борг; 45000 грн 00 коп. - відсотки (а.п. 32-39). 26 грудня 2023 року позивач затвердив правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», якими визначив умови часткового списання заборгованості та зазначив про це у позовній заяві (а.п. 40-42). У позовній заяві міститься повідомлення про те, що позивач прийняв рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності шляхом часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами на суму 21000 грн 00 коп. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 30000 грн 00 коп. Враховуючи зазначене вище, кредитодавець просить суд стягнути з відповідача прострочену заборгованість за кредитом - 6000 грн 00 коп. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 24000 грн 00 коп., що разом становить 30000 грн 00 коп. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Водночас згідно з ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позикиу кладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Відповідно до ч. 2 вказаної статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно із абзацом 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем надано договір про відкриття кредитної лінії № 1370-9115 від 26.03.2024, вказаний договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) «С9158», а також документи, що свідчать про перерахування відповідачу коштів на виконання наведеного договору. Цей факт не заперечується і самим відповідачем. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів провадження, відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти у відповідному розмірі для погашення заборгованості за договором, тобто відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. На день ухвалення судом рішення жодного доказу оплати відповідачем заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1370-9115 від 26.03.2024не надано. Цей факт також не заперечується відповідачем. Відповідно до частини 1 та 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з [PERSON] за договором про відкриття кредитної лінії № 1370-9115 від 26.03.2024 заборгованості у сумі 30000 грн 00 коп., з яких: 6000 грн 00 коп. прострочена заборгованість за кредитом; 24000 грн 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Щодо розстрочення виконання судового рішення. Розстрочення виконання судового рішення чинним Цивільним процесуальним кодексом України віднесене до процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судового рішення (Розділ 6 ЦПК), тобто після набрання рішенням законної сили. Однак відповідно до ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про: 1) порядок і строк виконання рішення; 2) надання відстрочення або розстрочення виконання рішення; 3) забезпечення виконання рішення; 4) повернення судового збору; 5) призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат; 5-1) здійснення судового контролю, передбаченого частинами п`ятою, шостою статті 453-1 цього Кодексу; 6) дату складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно із ч. 1, 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстроченнявиконання судового рішення не можеперевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відтак розстрочення виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, які обумовлені об`єктивними обставинами, а саме ускладненнями при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною. Таким чином, розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04.06.2019 року у справі № 916/190/18. Як уже зазначалось судом, відповідно до частини 1 та 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які маютьзначення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З виписки № 08079 від 12.12.2024, виданої КП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради, вбачається, що [PERSON] здійснено оперативне хірургічне втручання артроскопія правого колінного суглоба з ревізією та виконанням артроскопічної аутотендопластики передньої хрестоподібної зв`язки із застосуванням аутотрансплантата сухожилка (semitendinosus) з фіксацією за методикою Аll-inside із використанням системи OrthobuttonAl (а.п. 95). Відповідно до видаткової накладної № ПІ 241209-3 від 09.12.2024 [PERSON] придбав набір імплантів для пластики передньої хрестоподібної зв`язки на суму 28200 грн 00 коп. (а.п. 96-98). Довідка про відсутність індивідуальних відомостей про особу від 16.03.2026 із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України свідчить про те, що у [PERSON] відсутні офіційні доходи (а.п. 99). Суд погоджується з твердженням представника позивача про те, що відповідач жодним чином не обґрунтував прохання розстрочити виконання рішення саме на 12 місяців та не надав суду графіку платежів, розрахунків або підтвердження реальної можливості виконання рішення частинами у запропонований спосіб. Тому, проаналізувавши доводи заяви про розтрочення виконання рішення суду, заперечення зі сторони позивача, зважаючи на вимоги ст. 435 ЦПК України, враховуючи фінансовий та матеріальний стан відповідача, а також стан його здоров`я, з метою реального виконання рішення суду, суд вважає за необхідне заяву задоволити частково та розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1370-9115 продукту «CREDOS» від 26.03.2024 в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок на 5 (п`ять) місяців щомісячними рівними платежами у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок до 25 числа кожного місяця, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили. На переконання суду, саме такий строк враховує інтереси позивача та відповідача, а розстрочення виконання рішення суду призведе до збалансованого захисту прав та інтересів сторін у справі. Щодо розподілу судових витрат. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України) та у резолютивній частині рішення зазначається розподіл таких судових витрат (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ УКР КРЕДИТ ФІНАНС» поніс судові витрати, що складаються з 2662 грн 40 коп. сплаченого судового збору (а.п. 10). Враховуючи, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов у повному обсязі, то суд дійшов висновку, що позивачу відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у розмірі 1331 грн 20 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір (інші 50 відсотків) у розмірі 1331 грн 20 коп. На підставі ст. 207, 512, 514, 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077, 1082 ЦК України, Закону України «Про електроннукомерцію»,

Outcome: approved