Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що за час спільного життя сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Діти знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач у добровільному порядку не надає кошти на утримання дітей, то вона просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу(заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час розгляду справи у суді. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В суді встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с.11-12) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 Сімейного кодексу передбачає можливість стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). Вирішуючи спір, суд виходить з того, що відповідач є працюючою людиною, не має на утриманні інших осіб і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. В теперішній час діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, тому з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища сторін та дітей з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16 березня 2026 року і до повноліття кожної дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.

Outcome: approved