Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Представник Томилко О.Б. в інтересах ТОВ «Таліон Плюс» звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.12.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Договір кредитної лінії № 525149646 (далі - Договір), у формі електронного документа, відповідно до якого Відповідач отримав від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 16 300,00 грн на банківську картку № [NUMBER] , яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору. Договір між Товариством та Відповідачем було укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором накладено на Договір та інформація про підпис (дату та час) міститься в Розділі 15 Договору. 11 лютого 2025 відповідно до ст. 1077 ЦК України Товариство відступило право вимоги за Договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі Позивач або Новий кредитор) за Договором Факторингу № МВ-ТП/21. Так, зобов`язання зі сторони кредитора за Договором виконані в повному обсязі, в свою чергу, Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача перед Позивачем становить: 57353,54 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим Позивачу від Первісного кредитора (з дати укладання Договору по дату відступлення права вимоги) та розрахунком заборгованості Позивача (з дати отримання права вимоги станом на дату розірвання Договору). Проценти за Договором після розірвання Договору не нараховуються. Проте Позивач, діючи в межах своїх прав, самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення. Виключне право на визначення позовних вимог належить Позивачу. У зв`язку з цим, позивач просить суд, стягнути частину заборгованості за Договором, яка становить - 49 203,82 грн, з них: заборгованість по кредиту - 16 299,44 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 32904,38 грн. Розмір штрафних санкцій вказаний в загальному розрахунку заборгованості, позивачем не включено їх до розміру позовних вимог. На підставі вищевикладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 49 203,82 грн., судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Представник позивача судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, де просила справу розглядати без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача 15.09.2025 подав до суду клопотання, в якому не погоджується із позовними вимогами, оскільки твердить про те що відповідач неотримував кредитних коштів на підставі договору та додаткової угоди.Ппросить визнати платіжні інструкції, щодо перерахування тіла кредиту в розмірі 15 000 грн та 1 300 грн, не допустимими,неналежними, недостовірними. Також 26.01.2026 на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача, з якого вбачається, що Позивачем не надано належних та допустимих доказів видачі позичальнику кредиту у заявленій сумі, а саме: не надано оригіналу електронного кредитного договору, меморіального ордера чи іншого первинного бухгалтерського документа, що підтверджує перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника первісним кредитором, виписки з рахунку первісного кредитора за дату виплати коштів позичальнику (відповідачу) відповідно до ст. 19 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», ч. 2 ст. 78 ЦПК України. Просить суд, зобов`язати позивача надати суду оригінали електронних доказів для огляду, якщо їх змісту не відповідатимуть так званій паперові копії, то виключити то так звані паперові копії з числа доказів у справі на підставі ч. 6 ст. 95, ч. 5 ст. 100 ЦПК України; оригінали електронних доказів дослідити безпосередньо; витребувати у позивача електронні докази на підставі ст. 84 ЦПК України; зобов`язати позивача надати суду оригінали доказів по кредитним правовідносинам. Ухвалою Снятинського районного суду від 05.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Снятинського районного суду від 26.01.2026 постановлено витребувати від ТОВ «Таліон Плюс», наступні оригінали електронних доказів, а саме: електронні сліди (з лог-файлами (ІР адреси, час, пристрій), анкетні дані, копії документів відповідача [PERSON] , введених при реєстрації електронного кабінету, отримання відповідачем договору оферти, ознайомлення з ним, підпис договору електронним ідентифікатором. 16 лютого 2026 на виконання ухвали від 26.01.2026, позивачем надані витребувані докази, сформовані та підписані за допомогою електронного підпису та містять докази щодо підписання кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] , зокрема, підтвердження щодо пропозиції про укладення кредитного договору, що містить в собі проект кредитного договору та паспорт споживчого кредиту, а також, схвалення заявки відповідача [PERSON] про укладення кредитного договору. Ухвалою Снятинського районного суду від 26.01.2026 постановлено витребувати у АТ КБ "Приват Банк", (код ЄДРПОУ 14360570, 01004, м. Київ, вул. Грушевського. буд. 1д, електронна пошта: cancelyaria@privatbank.ua) виписку про рух коштів по банківському рахунку за карткою № [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зокрема, на відповідну дату отримання кредитних коштів кількома траншами, а саме: 07.12.2024р. на загальну суму 16 300,00 грн. На виконання ухвали суду від 26.01.2026р. АТ КБ «Приват Банк» надано лист, відповідно до якого АТ КБ "Приват Банк" на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ) та відповідачем здійснено операції по перерахунку коштів, зокрема на карту відповідача зараховано кошти в розмірі 15 000 грн. та 1 300 грн.. Відповідно до ч.9 ст. 14 ЦПК України та глави 7 інструкції діловодства загальних та місцевих судів, судом визначено змішаний (електронний, паперовий) формат ведення даної справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи у змішаній формі в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку до задоволення позову з наступних підстав. Згідно з ч.ч.1.2 ст.205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до положень ч. ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана)та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом встановлено, що 07.12.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Договір кредитної лінії № 525149646 (далі - Договір), у формі електронного документа, відповідно до якого Відповідач отримав від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 16 300,00 грн на банківську картку № [NUMBER] , яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору. Вказане підтверджується листом ТОВ «ПрофітГід» про перерахування коштів [PERSON] згідно кредитного Договору № 525149646 від 07.12.2024. Згідно листа АТ КБ «Приват Банк» вих.№ 20.1.0.0.0/7-260224/21945-БТ від 24.02.2026, та виписки за договором за період з 07.12.2024-07.12.2024, на ім`я [PERSON] в АТ КБ «Приват Банк» емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ) та відповідачем здійснено операції по перерахунку коштів, зокрема на карту відповідача зараховано кошти в розмірі 15 000 грн. та 1 300 грн.. На вимогу представника відповідача про ненадання належних та допустимих доказів видачі позичальнику кредиту у заявленій сумі, а саме: ненадання оригіналів електронних доказів (з лог-файлами (ІР адреси, час, пристрій), файлами з метаданими, ухвалою Снятинського районного суду від 26.01.2026р. витребувано від ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" наступні оригінали електронних доказів, а саме: електронні сліди (з лог-файлами (ІР адреси, час, пристрій), анкетні дані, копії документів відповідача [PERSON] , введених при реєстрації електронного кабінету, отримання відповідачем договору оферти, ознайомлення з ним, підпис договору електронним ідентифікатором. Так, зокрема, позивачем надано докази, надані представником первісного кредитора ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", сформовані та підписані за допомогою електронного підпису та містять докази щодо підписання кредитного договору, зокрема, пропозицію банку про укладення кредитного договору (оферти), що містить в собі проект кредитного договору та паспорт споживчого кредиту. Після чого ІКС Товариства згенерувало оферту, що містило усі істотні умови Договору. Позичальник [PERSON] перейшов до ознайомлення з офертою в особистому кабінеті. Після натискання на кнопку "Погодитися з умовами", ІКС Товариства згенерувало одноразовий ідентифікатор для підписання паспорту кредиту. Одноразові ідентифікатори були надіслані позичальнику в SMS - повідомленні на номер телефону, вказаний в заявці на отримання кредиту та верифікований в особистому кабінеті. Телефонний номер користувача не змінювався. Серед наданих представником позивача доказів містяться копії паспорта відповідача та його РНОКПП. А тому, суд приходить до висновку, що договір між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та Відповідачем було укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно умов Кредитного договору, відповідачу надано кредит на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту - 07.12.2024. Загальний розмір Кредиту за цим Договором становить 15 000 грн 00 коп. Разом із тим Позичальнику на умовах та у порядку, що передбачені цим Договором, можуть бути надані додаткові грошові кошти у Кредит шляхом надання додаткових Траншів. Другий та решта Траншів за Договором можуть бути надані Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором. Надання кожного додаткового Траншу за Договором збільшує Загальний розмір Кредиту на суму такого Траншу.(п.п.2.2,2.3 умов Договору) Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 10.12.2024, а саме протягом 3 (три) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. У разі Пролонгації чи Поновлення Дисконтного періоду Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту зміщується на відповідну дату закінчення Дисконтного періоду, визначену за правилами цього Договору.( п.7.1 Договору). Відповідно до п.7.3 Договору кінцева дата повернення кредиту - 06.01.2030 року. Базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 (триста п`ятдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних.( п.8.3 умов Договору). Розмір Комісії, що нараховується за надання першого Траншу за цим Договором становить 750 грн 00 коп. (сімсот п`ятдесят грн. нуль коп.). Комісію за надання кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування, визначеного на момент укладення Договору, а саме 10.12.2024. У випадку отримання протягом Дисконтного періоду кредитування додаткових Траншів, Комісія, що нараховується за видачу таких Траншів, повинна бути сплачена Позичальником в першу після отримання Траншу обов`язкову дату платежу по Договору, але не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування визначеного на момент укладення відповідної Додаткової угоди з урахуванням можливих Пролонгацій (п.п.7.5,8.5 умов Договору) Для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 3 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 16191 грн 00 коп. (шістнадцять тисяч сто дев`яносто одна грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 441 грн 00 коп., Комісію за надання кредиту у розмірі 750 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 15000 грн 00 коп.. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування Кредитом протягом Дисконтного періоду зі сплатою процентів за Базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 1089315,80 відсотків річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування сумою першого Траншу за весь строк кредитування: 269172,00 грн) / (сума першого Траншу за Договором: 15000 грн 00 коп.) / (строк кредитування: 1826 днів) ? 100% = 0,98 відсотків в день.( п.8.6 умов Договору). Кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки [NUMBER], що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором.( п.5.1 умов Договору). Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання/припинення його дії, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.( п.11.1 умов Договору). Крім того між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору № 525149646 від 07.12.2024 де сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1 300,00 грн. Відповідно чого загальний розмір кредиту становить 16 300,00 грн. Із розрахунку заборгованості складеного первісним кредитором та наданим позивачам вбачається, що [PERSON] має заборгованість у загальному розмірі 34 032,96 грн., яка складається з наступного: 16 299,44 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 9 583,80 грн. - заборгованість по відсотках, 8 149,72 грн.- заборгованість по неустойці. 11 лютого 2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договором факторингу № МВ-ТП/21. Відповідно до п.2.1 Договору факторингу в порядку та на умовах даного Договору, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно платіжної інструкції № 1184 від 26.02.2025 ТОВ «Таліон Плюс» здійснило на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» оплату згідно Договору факторингу № МВ-ТП/21 у сумі 3 476 810,93 грн. Відповідно до реєстру прав вимог до договору факторингу № МВ-ТП/21 від 11.02.2025 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» складає 34 032,96 грн., яка складається з наступного: 16 299,44 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 9 583,80 грн. - заборгованість по відсотках, 8 149,72 грн.- заборгованість по неустойці. Крім того, позивачем на адресу відповідача направлялось повідомлення про дострокове розірвання Договору № 525149646 від 07.12.2024 з 08.07.2025 та про необхідність оплатити всієї суми заборгованості в розмірі 57 353,54 грн. Із розрахунку заборгованості складеного позивачем вбачається, що [PERSON] має заборгованість у загальному розмірі 57 353,54 грн., яка складається з наступного: 16 299,44 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 32 904,38 грн. - заборгованість по відсотках, 8 149,72 грн.- заборгованість по неустойці. Сума заборгованості за неустойкою у розмірі 8 149,72 грн, яка зазначена у розрахунку заборгованості первісного кредитора та позивача не входить у загальний розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача. Суд звертає увагу, що розрахунки заборгованості за кредитним Договором № 525149646 від 07.12.2024, складені первісним кредитором та позивачем, підтверджує наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Таліон Плюс». При цьому, відповідачем суду не надано контррозрахунок заборгованості чи підтверджень сплати ним утвореної заборгованості за кредитним договором. Відтак, вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов Договору № 525149646 від 07.12.2024 та обґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості за ним з [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позовних вимог. Доводи представника відповідача, щодо не укладання кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, а також про нетримання кредитних коштів відповідно до умов договору, не знайшли свого підтвердження, оскільки суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із [PERSON] , а саме доведено факт надання позичальнику кредитних коштів за Договором № 525149646 від 07.12.2024, утворення заборгованості у нього перед кредитором, а тому позов підлягає до задоволення. З приводу поданих представником відповідача неодноразових клопотань та додаткових пояснень у справі, суд зазначає, що таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Таким чином, оскільки заявлені представником відповідача клопотання подані з порушенням встановлених строків, не спростовують надані докази у справі та не стосуються предмету доказування, суд вважає за необхідне вказані клопотання залишити без розгляду. Щодо компенсації позивачу витрат на правничу допомогу адвоката, яка була заявлена ним в сумі 5 000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» на підставі договору № 5 про надання правової допомоги від 02.12.2024р. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем було подано до суду Акт прийому передачі виконаних робіт № Б/Н від 01.07.2025, згідно Договору № 5 від 02.12.2024.(детальний опис робіт), та платіжну інструкцію № 1084 від 01.07.2025 про перерахування коштів за надання професійної, правничої допомоги. Суд, вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Відтак, суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду ТОВ «Таліон Плюс» сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1436 від 28.07.2025 р. про сплату судового збору. Оскільки позов ТОВ «Таліон Плюс» до відповідача., задоволено повністю, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч.2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд, -

Outcome: approved