Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач через систему «Електронний суд» Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 009928699 від 26.08.2024 року у розмірі 11046,20 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача послуги на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн.. В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що 26.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9928699 на суму 6600,00 грн., у якому досягнуто згоди з усіх істотних умов: строк та умови користування коштами, сплата відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Кредитний договір підписаний відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 26.08.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» перерахувало грошові кошти відповідачу на її банківську карту № [NUMBER] хх-хххх-1727. Зазначено про укладення 17 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» договору факторингу № 17022025-МК/Юніт Капітал, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9928699. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 00-9928699 становить в розмірі 13796,20 грн., яка складається з: 6600,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4446,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 2750,00 грн. заборгованість по штрафним санкціям (пеня, штрафи). З метою захисту прав нового кредитора, позивач просить вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача суму боргу за кредитним договором в розмірі 13796,20 грн.. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2025 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Юрченко Я.О. (а.с. 54). Відповідно до ч. 6 ст.187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 27 жовтня 2025 року згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. 25 листопада 2025 року надійшла відповідь з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 55). Ухвалою судді від 25 листопада 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та витребувано інформацію щодо зарахування грошових коштів на банківську картку, яка належить відповідачу [PERSON] (а.с. 56). На виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 25.11.2025 року, 12.01.2026 року за вх. 492 через канцелярію суду отримано інформацію з випискою по рахункам, відповідно до якої банківська картка № [NUMBER] ( [NUMBER] ) була емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на який було зараховано грошові кошти на суму 5500,00 грн. за період 26.08.2024 року по 31.08.2024 року (а.с.63-65). Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачем [PERSON] 26.03.2026 року через канцелярію суду подано заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі. Додаткових клопотань, відзиву на позовну заяву не має (а.с.74). Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 00-9928699 (а.с.20-24), який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 43453. Відповідно до кредитного договору, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5500,00 грн, строком на 360 календарних днів, шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника. 17.02.2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал (а.с.34-36), згідно якого ТОВ «Макс Кредит» відступило на користь ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором . Згідно Реєстру боржників від 17.02.2025 року до Договору факторингу 1 та Акту приймання-передачі, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача. [PERSON] отримав кошти, але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконав. Згідно виписки з особового рахунку ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором № 00-9928699 від 26.08.2024 року заборгованість [PERSON] за період з 17.02.2025 року по 01.10.2025 року складає 13796,20 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту у розмірі - 6600,00 грн., заборгованість за процентами у розмірі -4446,20 грн., заборгованість за штрафними санкціями у розмірі 2750,00 грн.. ( а.с. 28). Згідно детального розрахунку заборгованості ТОВ «Макс Кредит» заборгованість [PERSON] складає 13796,20 грн., з яких : заборгованість за основним зобов`язанням у розмірі 5500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 4446,20 грн., заборгованість за нарахованими комісіями у розмірі 1100,00 грн., штрафні санкції у розмірі 2750,00 грн. (а.с. 29). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з положеннями ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Стаття 1082 ЦК України передбачає, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України , у період дії в Україні воєнного , надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором , відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань . Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 910/10901/23, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України , судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі . Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір. Так, основним регулятором договірних відносин є Цивільний кодекс України, а не окремі закони, що вбачається з аналізу висновків постанови Верховного Суду України від 10 жовтня 2018 року у справі № 362/2159/15-ц. З виписки з особового рахунку ТОВ «Юніт Капітал» та детального розрахунку заборгованості ТОВ «Макс Кредит» за кредитним договором № 00-9928699 від 26.08.2024 року вбачається , що [PERSON] були нараховані штрафні санкції (пеня , штрафи) у розмірі 2750,00 грн, після 25.06.2024 року, тому не підлягають стягненню штрафні санкції (пеня , штрафи) у розмірі 2750,00 грн., оскільки згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), у тому числі, і в кредитних зобов`язаннях. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором у розмірі 11046,20 грн., з яких : заборгованість по тілу кредиту у розмірі 6600,00 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 4446,20 грн., оскільки відповідач отримав кредит, користувався кредитними коштами. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. суд зазначає наступне. За ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Так, представником позивача долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, предметом якого є надання юридичної допомоги позивачу в цілому, а не у конкретній справі (а.с.44-45). Також долучено протокол погодження вартості послуг, додаткову угоду до договору правничої допомоги від 10.09.2025 та копію акту прийому-передачі наданих послуг згідно Договору від 10.09.2025 року на суму 7000,00 грн.. (а.с.42,43). Отже, складання типової позовної заяви та оформлення додатків до неї, надання усної консультації було оцінено у 7000,00 грн. При цьому ціна позову становить 11046,20 грн.. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved