Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 5644039 від 20.02.2022 року у розмірі 25 620,72 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 20.02.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») і [PERSON] із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали кредитний договір № 5644039. На підставі вказаного договору [PERSON] надано кредит у розмірі 20 000,00 грн із встановленням плати за користування кредитними коштами протягом пільгового періоду у розмірі 1,70 %, та протягом поточного періоду 5,0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним, а також комісії за надання кредиту у розмірі 3000,00 грн, яка нараховується за ставкою 15,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. 24.07.2024 року ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу № 24-07/2024, на підставі якого позивач набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Внаслідок порушення [PERSON] умов кредитного договору № 5644039 від 20.02.2022 року та неповернення кредитних коштів у встановлені договором строки заборгованість відповідача за договором становить 25 620,72 грн. З огляду на наведені обставини позивач просить стягнути із [PERSON] вказаний розмір заборгованості, а також судові витрати, що складаються з 2662,40 грн сплаченого судового збору та 13 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 08.04.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Представник ТОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я. Я. у судове засідання не з`явилася, разом із позовом заявила клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини своєї відсутності, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. Суд установив такі обставини. 20.02.2022 року за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Мілоан» (сайт miloan.ua) [PERSON] звернувся до ТОВ «Мілоан» із анкетою-заявою на кредит № 5644039, у якій, серед іншого, обрав запропоновані у ТОВ «Мілоан» умови кредитування. У вищевказаній анкеті-заяві, окрім того, відображено хронологію розгляду заяви [PERSON] та підписання кредитного договору. 20.02.2022 року на номер мобільного телефону, зазначений [PERSON] в анкеті-заяві, було надіслано одноразовий ідентифікатор F40692 для підписання акцепту договору, що підтверджується довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію. 20.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) і [PERSON] (позичальник) із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором укладено договір про споживчий кредит № 5644039. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно з п.1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Зі змісту п. п. 6.1, 6.2 договору видно, що його сторони дійшли згоди про те, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та\\\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). У п. п. 1.2 - 1.4 сторони вищевказаного кредитного договору погодили, що сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000,00 грн. Кредит надається на загальний строк 90 днів з 20.02.2022 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період становить 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 22.03.2022 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 60 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 21.05.2022 року (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник повинен повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 22.03.2022 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 21.05.2022 року (останнього дня строку кредитування). Відповідно до п. п. 1.5.1 - 1.6 договору за надання кредиту сплачується комісія у розмірі 3000,00 грн, яка нараховується за ставкою 15,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду складають 10 200,00 грн та нараховуються за ставкою 1,70 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 60 000,00 грн, та нараховуються за стандартною процентною ставкою 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим договором фіксована. Як видно зі змісту п. 2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п. 1.5.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п. 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену п. 1.5.3 договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за стандартною ставкою згідно п. 1.5.3. Договору. Згідно з п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . У п. 2.3 вищевказаного кредитного договору його сторони погодили можливість пролонгації строку кредитування. Так, відповідно до п. 2.3.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких самих умовах, у випадку, якщо кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим п. 2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від поточного залишку кредиту, визначені у такому співвідношенні: строк продовження 3, 7, 15 днів, максимальний розмір комісії (відсоток від поточного залишку кредиту) 3,00 %, 5,00 % та 10,00 % відповідно. Якщо Позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію) на умовах визначених цим пунктом, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 Договору. У абз. 3 п. 2.3.2 договору передбачено, що у випадку, якщо позичальник протягом поточного періоду вчинить необхідні дії для поновлення пільгового періоду, такі дії зупиняють перебіг поточного періоду до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду, після чого поточний період продовжується на кількість днів, що залишалась до його спливу на момент пролонгації. Якщо позичальник вчиняє необхідні для пролонгації дії після настання дати остаточного погашення заборгованості, такі дії зупиняють перебіг періоду прострочення до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду. В такому разі, новою датою остаточного погашення є останній день строку на який позичальником поновлено пільговий період. Пунктом 6.4 вказаних вище Правил передбачено, що Товариство та позичальник укладенням кредитного договору підтверджують згоду сторін, що Товариство має право припинити, зупинити або зменшити розмір нарахованих процентів чи тих, що підлягають нарахуванню, комісії, винагороди та/або неустойки без додаткового узгодження з позичальником. Після зупинення нарахування може бути відновлене Товариством у будь-який момент без додаткового узгодження з позичальником. На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» умов договору до позовної заяви долучено квитанцію № 729f78d4-f45f-446a-bbc0-81b8cf1160b4_637809699321946266 від 20.02.2022 року про перерахування ТОВ «Мілоан» коштів відповідно до договору № 5644039 від 20.02.2022 року у розмірі 20 000,00 грн на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] . Також до матеріалів справи долучено копію графіку платежів за договором про споживчий кредит № 5644039 від 20.02.2022 року (додаток № 1), копію паспорта споживчого кредиту № 5644039 (додаток № 2) та копію Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Мілоан» (в редакції від 04.02.2022 року). Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 5644039 станом на 20.06.2022 року заборгованість [PERSON] за цим кредитним договором становила 25 620,72 грн, з яких 18 334,00 грн заборгованість за кредитом, 4286,72 грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 3000,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту. Зі змісту вказаної відомості видно, що [PERSON] продовжував (поновлював) пільговий період, сплачуючи комісію за управління та обслуговування та певну частку заборгованості по кредиту та, таким чином, збільшував строк кредитування. 24.07.2024 року ТОВ «Мілоан» (клієнт) і ТОВ «Факторинг Партнерс» (фактор) уклали договір факторингу № 24-07/2024, за умовами п. 2.1 якого первісний кредитор відступає за плату своє право грошової вимоги до боржників, строк виконання зобов`язань за якою настав, або яке виникне у майбутньому, у сумі 28 094 757,31 грн, а фактор, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, приймає право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом і боржниками. Відповідно до п. 2.3 цього договору до фактора переходять права клієнта як первісного кредитора за договорами про споживчий кредит в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників для друку згідно з додатком № 4, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (п. 6.1.3 договору факторингу № 24-07/2024). 24.07.2024 року ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Факторинг Партнерс» підписали акт приймання-передачі реєстру боржників для друку до договору факторингу № 24-07/2024 від 24.07.2024 року. Як видно зі змісту витягу з реєстру боржників для друку до договору факторингу № 24-07/2024 від 24.07.2024 року, ТОВ «Мілоан» відступило позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 5644039 від 20.02.2022 року на загальну суму 25 620,72 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 13.02.2026 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 5644039 від 20.02.2022 року становила 25 620,72 грн, з яких 18 334,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 4286,72 грн заборгованість за відсотками, 3000,00 грн заборгованість за комісією, 0,00 грн заборгованість за пенею, процентами за порушення грошового зобов`язання, інфляційними збитками. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). За змістом ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон № 675-VIII). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-VIII). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII). Стаття 12 Закону № 675-VIII визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Установлено, що 20.02.2022 року ТОВ «Мілоан» і [PERSON] в електронній формі уклали договір про споживчий кредит № 5644039, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 24-07/2024 від 24.07.2024 року. За умовами вищевказаного кредитного договору відповідачу [PERSON] надано кредит у розмірі 20 000,00 грн на умовах строковості, платності та зворотності. Отримавши кредитні кошти, [PERSON] частково погашав заборгованість за кредитом, проте належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 25 620,72 грн. Оскільки доказів належного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором суду не надано, а розмір заборгованості [PERSON] підтверджується долученим до позову розрахунком, який відповідач не спростував, з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит № 5644039 від 20.02.2022 року у розмірі 25 620,72 грн, з яких 18 344,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 4286,72 грн заборгованість за відсотками, 3000,00 грн заборгованість за комісією. Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке. Встановлено, що 02.07.2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» (далі клієнт) і Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» (далі Адвокатське об`єднання) уклали договір про надання правової допомоги № 02-07/2024, відповідно до п. 1.1 якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до п. 4.1 цього договору вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, яка є невід`ємним додатком до цього договору. 01.01.2026 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» із заявкою на надання юридичної допомоги № 1354, у якій сторони зазначеного вище договору погодили надання Адвокатським об`єднанням таких правових (юридичних) послуг: 1) надання усної консультації з вивченням документів вартістю 4000,00 грн (2 год * 2000,00 грн); 2) складання позовної заяви про стягнення боргу для подання до суду вартістю 9000,00 грн (3 год * 3000,00 грн). Згідно з витягом з акта № 27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026 року Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надало позивачу такі правові послуги у справі про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 5644039: 1) надання усної консультації з вивченням документів вартістю 4000,00 грн (2 год * 2000,00 грн); 2) складання позовної заяви про стягнення боргу для подання до суду вартістю 9000,00 грн (3 год * 3000,00 грн). Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з вимогами п. п. 2, 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, серед іншого, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. У постанові від 26.06.2024 року у справі № 686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved