Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Какун А.С. звернулась до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 165 672,74 грн. Позовні вимоги обґрунтовано укладенням відповідачкою як позичальницею, проте невиконанням обов`язку з повернення позичених грошових коштів за сімома договорами про позику грошових коштів, а саме договорів про надання фінансового кредиту № 10634-11/2024 від 05.11.2024 та № 41583-11/2024 від 19.11.2024, укладених із ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», договорів про споживчий кредит № 102737158 від 08.03.2025, № 8257801 від 17.12.2024 та № 1794395 від 27.10.2024, укладених із ТОВ «Мілоан», договору надання коштів у кредит № 71575757 від 04.03.2025 та договору кредитної лінії № 8237834 від 03.02.2025, укладених із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», договору про споживчий кредит № 1794395 від 27.10.2024, укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси». Права вимоги кредиторів за зазначеними вище договорами у зв`язку з невиконанням позичальницею обов`язку з повернення позичених грошових коштів, як стверджує позивач, було передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договорами факторингу відповідно № 27052025 від 27.05.2025 (щодо права вимоги ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за договорами про надання фінансового кредиту № 10634-11/2024 від 05.11.2024 та № 41583-11/2024 від 19.11.2024), № 28072025 від 28.07.2025 (щодо права вимоги ТОВ «Мілоан» за договорами про споживчий кредит № 102737158 від 08.03.2025, № 8257801 від 17.12.2024 та № 1794395 від 27.10.2024), № 27/03/25 від 27.03.2025 (щодо права вимоги ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором надання коштів у кредит № 71575757 від 04.03.2025 та договором кредитної лінії № 8237834 від 03.02.2025), № 25072025 від 25.07.2025 (щодо права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» за договором про споживчий кредит № 1794395 від 27.10.2024), у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідачки сукупно 165 672,74 грн, у тому числі: - за договором про надання фінансового кредиту № 10634-11/2024 у розмірі 19 500,00 грн (з них: 7500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 2250,00 грн заборгованості за нарахованими процентами, 9750,00 грн заборгованості за штрафом); - за договором про надання фінансового кредиту № 41583-11/2024 у розмірі 16 750,00 грн (з них: 9000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 2700,00 грн заборгованості за нарахованими процентами, 5050,00 грн заборгованості за штрафом); - за договором про споживчий кредит № 102737158 у розмірі 29 833,11 грн (з них: 10 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 7533,11 грн заборгованості за нарахованими процентами, 1000,00 грн заборгованості за комісією за надання кредиту, 6300,00 грн заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, 5000,00 грн заборгованості за неустойкою); - за договором про споживчий кредит № 8257801 у розмірі 21 300,00 грн (з них: 5740,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 7560,00 грн заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, 8000,00 грн заборгованості за неустойкою); - за договором про споживчий кредит № 1794395 у розмірі 31 740,00 грн (з них: 10 840,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 15 400,00 грн заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, 5500,00 грн заборгованості за неустойкою); - за договором надання коштів у кредит № 71575757 у розмірі 26 130,88 грн (з них: 8000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 1330,88 грн заборгованості за нарахованими процентами, 16 000,00 грн заборгованості за пенею, 800,00 грн заборгованості за комісією за надання кредиту); - за договором кредитної лінії № 8237834 у розмірі 20 418,75 грн (з них: 5500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 3918,75 грн заборгованості за нарахованими процентами, 11 000,00 грн заборгованості за неустойкою), а також стягнути з відповідачки понесені судові витрати. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріної І.В. від 16.10.2025 позовну заяву представниці позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» залишено без руху та надано строк на усунення недоліків заяви. 20.10.2025 представниця позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Коваленко К.П. у строки встановлені судом подала заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 16.10.2025. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, надано сторонам строк для подання заяв по суті справи та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання, призначене на 20.11.2025, сторони не прибули, явку уповноважених сторін не забезпечили, заяв чи клопотань не подали. Надіслана відповідачці копія ухвали про відкриття провадження у справі повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи судом. У зв`язку з неявкою учасників справи судове засідання відкладено на 09.12.2025. У судове засідання, призначене на 09.12.2025, сторони не прибули, заяв чи клопотань не подали, відзиву від відповідача до суду не надійшло. Судова повістка про виклик відповідачки у судове засідання на 09.12.2025 повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи судом. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 09.12.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.01.2026. У судове засідання, призначене на 12.01.2026, 03.02.2026, 03.03.206, 24.03.206 сторони не з`явилися, судова повістка про виклик відповідачки у судове засідання повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи судом. Із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів і постановив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договору кредиту та договору факторингу. При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідачки грошових коштів, зазначених у позові, суд, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), у письмових поясненнях, та у судовому засіданні, виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи. 1. Стосовно вимоги про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 10634-11/2024 від 05.11.2024 у розмірі 19 500,00 грн та за договором про надання фінансового кредиту № 41583-11/2024 від 19.11.2024 у розмірі 16 750,00 грн, укладеними між відповідачкою та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». 05.11.2024 між [PERSON] як позичальницею та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» як позикодавцем укладено договір про надання фінансового кредиту № 10634-11/2024 в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором W0140 (а.с. 14-18). Відповідно до п. 1.1. договору № 10634-11/2024, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається 05.11.2024 строком на 120 днів. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 04.03.2025 (п. 1.2 договору); за користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 1% в день на залишок заборгованості, тип процентної ставки фіксована (п. 1.4 договору); орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення цього договору складає 16 500,00 грн. Загальні витрати по кредиту складають 9000,00 грн (п.п. 1.4.1 договору). Відповідно до п. 1.6 договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5375-41хх-хххх-2921. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за договором про надання фінансового кредиту № 10634-11/2024 від 05.11.2024 підтверджено копією листа ТОВ «ПЕЙТЕК» за вих. № 20250807-18 від 07.08.2025 (а.с. 22), з якого вбачається, що на виконання умов договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 0902-2 від 09.02.2024, укладеного між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», а саме: 05.11.2024 о 17:30:12 год на суму 7500,00грн, призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 5375411417202921. Крім цього, 19.11.2024 між [PERSON] як позичальницею та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» як позикодавцем укладено договір про надання фінансового кредиту № 41583-11/2024 в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором W2787 (а.с. 27-31). Відповідно до п. 1.1. договору № 41583-11/2024, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 10 100,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 19.11.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 18.03.2025 (п. 1.2 договору). За користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 1% в день на залишок заборгованості, тип процентної ставки фіксована (п. 1.4 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення цього договору складає 22 220,00 грн. Загальні витрати по кредиту складають 12 120,00 грн (п.п. 1.4.1 договору). Відповідно до п. 1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5375-41хх-хххх-2921. Як вбачається із листа сервісу онлайн платежів iPay.ua за вих. № 3426_250806142418 від 06.08.2025, відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022, укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 19.11.2024 о 21:25:00 на суму 10 100,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 571237128, призначення платежу: зарахування 10 100,00 грн на карту [NUMBER] (а.с. 35). У зв`язку з невиконанням позичальницею своїх обов`язків, взятих на себе за договором про надання фінансового кредиту № 10634-11/2024 від 05.11.2024 та за договором про надання фінансового кредиту № 41583-11/2024 від 19.11.2024, права вимоги за зазначеними договорами до позичальниці як боржника передано від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025 (а.с. 40-41). Як передбачено зазначеним договором факторингу, а саме пунктом 1.1. договору, ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактор, зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», як клієнта, за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідний акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27052025 від 27.05.2025 підписано сторонами договору факторингу 27.05.2025, що є днем переходу права вимоги щодо [PERSON] від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 42). З наявних у справі на аркушах 44, 45 Витягів з реєстру боржників від 27.05.2025 до договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025 вбачається, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги відносно [PERSON] (ІПН боржника: [NUMBER] ) за договором № 10634-11/2024 від 05.11.2024 (загальна сума заборгованості 19 500 грн) та за договором № 41583-11/2024 від 19.11.2024 (загальна сума заборгованості 16 750,00 грн). У цивільному процесі кожна сторона спору доводить ті обставини, про які стверджує. У матеріалах справи відсутні належні, достовірні, допустимі, достатні докази виконання відповідачкою обов`язку з повернення позичених грошових коштів первісному кредитору або фактору, відтак, виходячи із розподілу обов`язку доказування, розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає обов`язок позичальниці повернути позичені грошові кошти невиконаним. Як вбачається з розрахунку заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором № 10634-11/2024 від 05.11.2024, відповідачка сплатила загалом 6750,00 грн заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 23-25). Перевіряючи правильність розрахунку заявлених до стягнення сум за кредитним договором № 10634-11/2024 від 05.11.2024 у розмірі 7500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 2250,00 грн заборгованості за процентами, з урахуванням сплаченої відповідачкою частини заборгованості, суд здійснив відповідні перерахунки за формулою: сума процентів за користування кредитом = 7500/100х1х120 - 6750,00 = 9000,00 - 6750,00 = 2250,00 грн, та встановив, що заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами відповідає умовам договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором № 41583-11/2024 від 19.11.2024, відповідачка сплатила 1100,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 8760,00 грн заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 36-38). Перевіряючи правильність розрахунку заявлених до стягнення сум за кредитним договором № 41583-11/2024 від 19.11.2024 у розмірі 9000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 2700,00 грн заборгованості за процентами, з урахуванням сплаченої відповідачкою частини заборгованості, суд здійснив відповідні перерахунки за формулою: сума процентів за користування кредитом = (10 100/100х1х60 + 9000/100х1х60) - 8760,00 = (6060,00 + 5400,00) - 8760,00 = 11 460,00 - 8760,00 = 2700,00 грн, та встановив, що заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами відповідає умовам договору. Суд зауважує, що відповідачка не спростувала наведених у позові розрахунків. Відтак, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу та заборгованості за процентами за кредитними договорами № 10634-11/2024 від 05.11.2024 та № 41583-11/2024 від 19.11.2024 підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за штрафом за договором № 10634-11/2024 від 05.11.2024 у розмірі 9750,00 грн та за договором № 41583-11/2024 від 19.11.2024 у розмірі 5050,00 грн суд ураховує, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє дотепер. Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Оскільки прострочення відповідачкою [PERSON] виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту виникло у період дії в Україні воєнного стану, то з відповідачки не підлягає стягненню заборгованість за штрафом за договором № 10634-11/2024 від 05.11.2024 у розмірі 9750,00 грн та за договором № 41583-11/2024 від 19.11.2024, відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню. За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову щодо вимог до відповідачки, які виникли на підставі укладених між відповідачкою та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» договору про надання фінансового кредиту № 10634-11/2024 від 05.11.2024 у розмірі 9750,00 грн (з них 7500,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 2250,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами) та договору про надання фінансового кредиту № 41583-11/2024 від 19.11.2024 у розмірі 11 700,00 грн (з них 9000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 2700,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами). 2. Стосовно вимоги про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором про споживчий кредит № 8257801 від 17.12.2024 у розмірі 21 300,00 грн та за договором про споживчий кредит № 102737158 від 08.03.2025 в розмірі 29 833,11 грн, укладеними між відповідачкою та ТОВ «Мілоан». Суд встановив, що 17.12.2024 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 8257801 (а.с. 75-80), який було підписано [PERSON] з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 261491, за умовами п. 1.1. якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2. договору у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Сторонами договору в його п. 1.2. обумовлено суму кредиту в розмірі 6000,00 грн, строк кредитування тривалістю 360 днів з 17.12.2024, встановлено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 12.12.2025, денна процентна ставка складає 0,86% (п. 1.5 договору), комісія за надання кредиту нараховується одноразово і становить 18,00 грн (п. 1.5.1 договору), комісія за обслуговування кредиту за весь строк кредитування становить 18 480,00 грн (п. 1.5.2 договору), проценти за користування кредитом першого розрахункового періоду розраховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування розраховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом (п. 1.5.3., 1.5.4 договору); кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1. договору). Як вбачається з копії платіжного доручення № 144694280 від 17.12.2024 (а.с. 84), ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 6000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 8257801. Крім цього, 08.03.2025 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 102737158 (а.с. 49-54), який було підписано [PERSON] з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 669380. Сторонами договору в його п. 1.2. обумовлено суму кредиту в розмірі 10 000,00 грн, строк кредитування тривалістю 345 днів з 08.03.2025, встановлено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 16.02.2026, денна процентна ставка складає 0,94% (п. 1.5 договору), комісія за надання кредиту нараховується одноразово і становить 1000,00 грн (п. 1.5.1 договору), комісія за обслуговування кредиту за весь строк кредитування становить 15 400,00 грн (п. 1.5.2 договору), проценти за користування кредитом першого розрахункового періоду розраховуються за ставкою 110,00% річних на фактичну заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування розраховуються за ставкою 220,00% річних на фактичну заборгованість за кредитом (п. 1.5.3., 1.5.4 договору); кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1. договору). Як вбачається з копії платіжного доручення № 101204272 від 08.03.2025 (а.с. 61), ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 102737158. Права вимоги кредитора за зазначеними вище договорами про споживчий кредит № 8257801 від 17.12.2024 та № 102737158 від 08.03.2025 у зв`язку з невиконанням позичальницею обов`язку з повернення позичених грошових коштів передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № 28072025 від 28.07.2025 (а.с. 66-67), відповідно до умов п. 1.1. якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» як фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «Мілоан» за плату, а ТОВ «Мілоан» як клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності), право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта ТОВ «Мілоан» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною у додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 5). Наступне відступлення фактором права грошової вимоги за цим договором до третіх осіб допускається (п. 1.4. договору). Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акта прийому-передачі реєстру боржників (додаток № 2) (п. 1.6. договору). У матеріалах справи наявні відомості про приймання-передачу реєстру прав вимог за договором факторингу № 28072025 від 28.07.2025 від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 69, 88), витяг з реєстру боржників № 2 від 28.07.2025 (додатку до договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025) із зазначенням персональних даних [PERSON] як позичальника за кредитним договором, номера договору кредиту, суми заборгованості 21 300,00 грн (а.с. 90), а також витяг з реєстру боржників № 3 від 28.07.2025 (додатку до договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025) із зазначенням персональних даних [PERSON] як позичальника за кредитним договором, номера договору кредиту, суми заборгованості 29 833,11 грн (а.с. 71). Як вбачається з розрахунку заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором № 8257801 від 17.12.2024, відповідачка сплатила 260,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 18,00 грн комісії за надання кредиту, 3360,00 грн комісії за обслуговування кредиту (а.с. 86). Перевіряючи правильність розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5740,00 грн за кредитним договором № 8257801 від 17.12.2024, суд встановив, що заявлена до стягнення сума заборгованості за тілом кредиту відповідає умовам договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором № 102737158 від 08.03.2025, відповідачка не здійснювала жодних оплат заборгованості за зазначеним договором (а.с. 63-64). У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачкою її обов`язку з повернення позичених грошових коштів за кредитним договором № 102737158 від 08.03.2025 в сумі 10 000,00 грн первісному кредитору або фактору, тому, розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає відповідний обов`язок позичальника повернути грошові кошти кредитору чи фактору за основною сумою боргу (за тілом кредиту) не виконаним. Перевіряючи правильність розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості за процентами за кредитним договором № 102737158 від 08.03.2025 в розмірі 7533,11 грн, за період 143 дні з 08.03.2025 по 28.07.2025 (дата відступлення права вимоги) суд здійснив відповідні перерахунки за формулою: сума процентів за користування кредитом = 10 000/100х0,94х143 = 13 442,00 грн, та встановив, що заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами є меншою, ніж передбачено умовами договору. Відтак з відповідачки на користь підлягає стягненню 7533,11 грн заборгованості за нарахованими процентами в заявленому розмірі. Також, на підставі п. 1.5.1 договору про споживчий кредит № 102737158 від 08.03.2025, суд вважає належною до стягнення заборгованість за комісією за надання кредиту в розмірі 1000,00 грн, визначену та узгоджену сторонами у п. 1.5.1 договору як таку, що підлягає стягненню одноразово та як зазначено у розділі «Терміни та визначення» договору, яка підлягає сплаті позичальником за підготовку, організацію та надання кредитодавцем фінансової послуги (кредиту). Щодо стягнення з відповідачки заборгованості за комісією за обслуговування кредиту в розмірі 7560,00 грн за кредитним договором № 8257801 від 17.12.2024 та 6300,00 грн за кредитним договором № 102737158 від 08.03.2025 суд зазначає таке. Як вбачається із розділу «Терміни та визначення» зазначених договорів, комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) - встановлена п.1.5.2 цього Договору винагорода за обслуговуванням кредиту (кредитної заборгованості) Кредитодавцем протягом всього строку кредитування, що включає цілодобове надання Позичальнику актуальної облікової інформації шляхом розміщення її в особистому кабінеті Позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої заборгованості за цим Договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного погашення заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий безкоштовний для Позичальника переказ з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим Договором, надсилання Позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, інформування про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні повідомлення, консультування та надання інформації з питань пов?язаних з обслуговуванням кредиту та виконанням цього Договору службами підтримки Кредитодавця, тощо, яка нараховується Кредитодавцем та сплачується Позичальником за кожний визначений Графіком платежів розрахунковий період (крім останнього). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит до загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат споживача, включають проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо можливості встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. За змістом частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням зазначеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Схожі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.09.2022 у справі № 755/11636/21, від 08.02.2023 у справі № 168/349/20 та інших, а у подальшому також підтримано й у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, згідно якої якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Позивачем не долучено доказів, які підтверджують отримання [PERSON] послуг, перелічених у кредитних договорах № 8257801 від 17.12.2024 та № 102737158 від 08.03.2025 або інших послуг, надання яких забезпечувалося кредитодавцем. Відтак, оскільки [PERSON] було встановлено комісію за послуги кредитодавця, однак позивач не надав доказів отримання відповідачкою таких послуг, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальниці сплачувати плату за обслуговування кредиту у відповідних розрахункових періодах є нікчемними. Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції викладеній в Постанові від 13.07.2022 Великої Палати Верховного Суду у справі № 496/3134/19. Принципи добросовісності, розумності та справедливості є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності, на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією у розмірі 7560,00 грн за кредитним договором № 8257801 від 17.12.2024 та в розмірі 6300,00 грн за кредитним договором № 102737158 від 08.03.2025 є такими, що не відповідають принципам справедливості та добросовісності, а відтак у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Крім цього, оскільки прострочення відповідачкою [PERSON] виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту за зазначеними договорами виникло у період дії в Україні воєнного стану, то з відповідачки не підлягає стягненню заборгованість за неустойкою за кредитним договором № 8257801 від 17.12.2024 в розмірі 8000,00 грн та за кредитним договором № 102737158 від 08.03.2025 в розмірі 5000,00 грн, відтак, в цій частині позов також не підлягає задоволенню. За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову щодо вимог до відповідачки, які виникли на підставі укладених між відповідачкою та ТОВ «Мілоан» договору про споживчий кредит № 8257801 від 17.12.2024 у розмірі 5740,00 грн (з них 5740,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу) та договору про споживчий кредит № 102737158 від 08.03.2025 у розмірі 18 533,11 грн (з них 10 000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 7533,11 грн становить заборгованість за нарахованими процентами, 1000,00 грн становить заборгованість за комісією за надання кредиту). 3. Стосовно вимоги про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором кредитної лінії № 8237834 від 03.02.2025 у розмірі 20 418,75 грн та за договором надання коштів у кредит № 71575757 від 04.03.2025 в розмірі 26 130,88 грн, укладеними між відповідачкою та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 03.02.2025 між [PERSON] як позичальницею та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як кредитодавцем укладено договір кредитної лінії № 8237834 (а.с. 146-153) в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 223274, за умовами якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору (п. 2.1 договору). Відповідно до пункту 2.2 зазначеного договору, сума кредиту становить 5500,00 грн, строк кредитування 364 дні, розмір першого обов`язкового платежу 1680,25 грн, період сплати мінімального обов`язкового платежу становить 14 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 14 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 14 днів користування, кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 25, дата сплати першого обов`язкового платежу 16.02.2025, комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту, що становить 948,75 грн, процентна ставка (фіксована) становить 0,95% на день, дата надання кредиту 03.02.2025, дата повернення кредиту 01.02.2026. Факт отримання [PERSON] грошових коштів за договором кредитної лінії № 8237834 від 03.02.2025 підтверджується довідкою за вих. № КД-000062587/ТНПП від 15.10.2025 (а.с. 196), виданою ТОВ «ФК «Фінекспрес», з якої вбачається, що на виконання умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між ТОВ «ФК «Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», було здійснено платіжну операцію: 03.02.2025 на суму 5500,00 грн, отримувач: Коломієць Людмила ЕПЗ номер [NUMBER] . Номер платіжної картки відповідає номеру, зазначеному відповідачкою при підписанні кредитного договору. Крім цього, 04.03.2025 між [PERSON] як позичальницею та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як кредитодавцем укладено договір надання коштів у кредит № 71575757 (а.с. 123-129) в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 34438, за умовами якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту (п. 2.1 договору). Відповідно до пункту 2.2 зазначеного договору, сума кредиту становить 8000,00 грн, строк кредитування 19 днів, комісія за надання кредиту 10,00% від суми наданого кредиту, що становить 800,00 грн, денна процентна ставка становить 0,212% на день, дата надання кредиту 04.03.2025, дата повернення кредиту 22.03.2025. Факт отримання [PERSON] грошових коштів за договором надання коштів у кредит № 71575757 від 04.03.2025 підтверджується довідкою за вих. № КД-000058861 від 10.10.2025 (а.с.197), виданою ТОВ «ФК «Фінекспрес», з якої вбачається, що на виконання умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між ТОВ «ФК «Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», було здійснено платіжну операцію: 04.03.2025 на суму 8000,00 грн, отримувач: Коломієць Людмила ЕПЗ номер [NUMBER] . У зв`язку з невиконанням позичальницею своїх обов`язків, взятих на себе за договором кредитної лінії № 8237834 від 03.02.2025 та за договором надання коштів у кредит № 71575757 від 04.03.2025, право вимоги за зазначеними договорами до позичальниці як боржника передано від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 (а.с. 131-132). Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною у додатку № 5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 6). 26.06.2025 сторонами зазначеного вище договору факторингу укладено додаткову угоду № 5 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 (а.с. 154), відповідно до якої сторони дійшли додаткової згоди про передачу прав вимоги за договором факторингу згідно реєстру боржників № 7 від 26.06.2025. 25.07.2025 сторонами зазначеного вище договору факторингу укладено додаткову угоду № 6 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 (а.с. 133), відповідно до якої сторони дійшли додаткової згоди про передачу прав вимоги за договором факторингу згідно реєстру боржників № 9 та № 10 від 25.07.2025. Відповідно до п. 6 зазначених додаткових угод № 5 та № 6, вони є в невід`ємними частинами договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025. Як вбачається із акту прийому передачі реєстру боржників № 7 від 26.06.2025 (а.с. 155), за договором факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 7 від 26.06.2025 кількістю 4533, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, від клієнта ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Зазначений акт підписано сторонами договору факторингу, а саме: ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». З наявного у справі Витягу з реєстру боржників № 7 від 26.06.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 (а.с. 157) вбачається, що за актом прийому-передачі реєстру боржників № 7 від 26.06.2025 передано права вимоги відносно [PERSON] (РНОКПП боржника: [NUMBER] ) за договором № 8237834 з сумою заборгованості 20 418,75 грн. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників № 10 від 25.07.2025 (а.с. 134), за договором факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 10 від 25.07.2025 кількістю 6945, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, від клієнта ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Зазначений акт підписано сторонами договору факторингу, а саме: ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». З наявного у справі Витягу з реєстру боржників № 10 від 25.07.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 (а.с. 136) вбачається, що за актом прийому-передачі реєстру боржників № 10 від 25.07.2025 передано права вимоги відносно [PERSON] (РНОКПП боржника: [NUMBER] ) за договором № 71575757 з сумою заборгованості 26 130,88 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором № 8237834 від 03.02.2025, відповідачка 16.02.2025 сплатила 731,50 грн заборгованості за нарахованими процентами та 948,75 грн комісії, 02.03.2025 сплатила 731,50 грн заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 186-189). У матеріалах справи відсутні докази повного виконання відповідачкою її обов`язку з повернення позичених грошових коштів за кредитним договором № 8237834 від 03.02.2025 в сумі 5500,00 грн первісному кредитору або фактору, тому, розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає відповідний обов`язок позичальника повернути грошові кошти кредитору чи фактору за основною сумою боргу (за тілом кредиту) невиконаним. Перевіряючи правильність розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості за процентами за кредитним договором № 8237834 від 03.02.2025 в розмірі 3918,75 грн, за період 103 дні з 03.02.2025 по 16.05.2025 (період нарахування процентів первісним кредитором), з урахуванням сплаченої відповідачкою частини заборгованості, суд здійснив відповідні перерахунки за формулою: сума процентів за користування кредитом = (5500/100х0,95х103) 731,50 731,50 = 3918,75 грн, та встановив, що заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами відповідає умовам договору. Відтак з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 3918,75 грн заборгованості за нарахованими процентами в заявленому розмірі. Відповідно до розрахунку заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором № 71575757 від 04.03.2025, відповідачка 19.03.2025 сплатила 271,36 грн заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 190-195). У матеріалах справи відсутні докази повного виконання відповідачкою її обов`язку з повернення позичених грошових коштів за кредитним договором № 71575757 від 04.03.2025 в сумі 8000,00 грн первісному кредитору або фактору, тому, розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає відповідний обов`язок позичальника повернути грошові кошти кредитору чи фактору за основною сумою боргу (за тілом кредиту) не виконаним. Перевіряючи правильність розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості за процентами за кредитним договором № 71575757 від 04.03.2025 в розмірі 1330,88 грн, за період строку кредитування 19 днів з 04.03.2025 по 22.03.2025, з урахуванням сплаченої відповідачкою частини заборгованості, суд здійснив відповідні перерахунки за формулою: сума процентів за користування кредитом = (8000/100х0,212х19) 271,36 = 50,88 грн, та встановив, що заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами не відповідає умовам договору, оскільки у розрахунку заборгованості відображено нарахування процентів поза межами строку кредитування. У матеріалах справи відсутні докази правомірності нарахування процентів поза межами строку кредитування. Відтак за кредитним договором № 71575757 від 04.03.2025 з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 50,88 грн заборгованості за нарахованими процентами. Також, на підставі п. 2.2.4 договору № 71575757 від 04.03.2025, суд вважає належною до стягнення заборгованість за комісією за надання кредиту в розмірі 800,00 грн, визначену та узгоджену сторонами у п. 2.2.4 договору як таку, що підлягає стягненню одноразово. Крім цього, оскільки прострочення відповідачкою [PERSON] виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту за зазначеними договорами виникло у період дії в Україні воєнного стану, то з відповідачки не підлягає стягненню заборгованість за пенею за кредитним договором № 71575757 від 04.03.2025 в розмірі 16 000,00 грн та заборгованість за неустойкою за кредитним договором № 102737158 від 08.03.2025 в розмірі 11 000,00 грн, відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню. За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову щодо вимог до відповідачки, які виникли на підставі укладених між відповідачкою та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору кредитної лінії № 8237834 від 03.02.2025 у розмірі 9418,75 грн (з них 5500,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 3918,75 грн становить заборгованість за нарахованими процентами) та договору надання коштів у кредит № 71575757 від 04.03.2025 у розмірі 8850,88 грн (з них 8000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 50,88 грн становить заборгованість за нарахованими процентами, 800,00 грн становить заборгованість за комісією за надання кредиту). 4. Стосовно вимоги про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором про споживчий кредит № 1794395 від 27.10.2024 в розмірі 31 740,00 грн, укладеним між відповідачкою та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси». Суд встановив, що 27.10.2024 між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 1794395 (а.с. 100-105), який було підписано [PERSON] з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 196985, за умовами п. 1.1. якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2. договору у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Сторонами договору в його п. 1.2. обумовлено суму кредиту в розмірі 11 000,00 грн, строк кредитування тривалістю 345 днів з 27.10.2024, остаточний термін повернення кредиту 07.10.2025, денна процентна ставка складає 0,91% (п. 1.5 договору), комісія за надання кредиту нараховується одноразово і становить 825,00 грн (п. 1.5.1 договору), комісія за обслуговування кредиту за весь строк кредитування становить 33 880,00 грн (п. 1.5.2 договору), проценти за користування кредитом першого розрахункового періоду розраховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування розраховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом (п. 1.5.3., 1.5.4 договору); кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1. договору). Як вбачається з копії платіжного доручення № 38857937 від 27.10.2024 (а.с. 109), ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» перерахувало на рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 11 000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 1794395. Права вимоги кредитора за договором про споживчий кредит № 1794395 від 27.10.2024 у зв`язку з невиконанням позичальницею обов`язку з повернення позичених грошових коштів передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № 25072025 від 25.07.2025 (а.с. 113-114), відповідно до умов п. 1.1. якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» як фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» за плату, а ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» як клієнт відступає факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності), право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною у додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 5). Наступне відступлення фактором права грошової вимоги за цим договором до третіх осіб допускається (п. 1.4. договору). Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акта прийому-передачі реєстру боржників (додаток № 2) (п. 1.6. договору). У матеріалах справи наявні відомості про приймання-передачу реєстру прав вимог за договором факторингу № 25072025 від 25.07.2025 від ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 115), витягу з реєстру боржників від 25.07.2025 (додатку до договору факторингу № 25072025 від 25.07.2025) із зазначенням персональних даних [PERSON] як позичальника за кредитним договором, номера договору кредиту, суми заборгованості 31 740,00 грн (а.с. 117). Як вбачається з розрахунку заборгованості боржника [PERSON] за кредитним договором № 1794395 від 27.10.2024, відповідачка сплатила 160,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 825,00 грн комісії за надання кредиту, 12 320,00 грн комісії за обслуговування кредиту (а.с. 111). У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази сплати відповідачкою заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 10 840,00 грн за кредитним договором № 1794395 від 27.10.2024, відтак, заявлена сума заборгованості за тілом кредиту підлягає стягненню з відповідачки. Разом з тим, оскільки прострочення відповідачкою [PERSON] виконання грошового зобов`язання зі сплати кредиту за зазначеним договором виникло у період дії в Україні воєнного стану, то з відповідачки не підлягає стягненню заборгованість за неустойкою за кредитним договором № 1794395 від 27.10.2024 в розмірі 5500,00 грн, відтак, в цій частині позов не підлягає задоволенню. Крім цього, позивачем не долучено доказів, які підтверджують отримання [PERSON] послуг, перелічених у кредитному договорі № 1794395 від 27.10.2024 або інших послуг, надання яких забезпечувалося кредитодавцем. Відтак, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією у розмірі 15 400,00 грн за кредитним договором № 1794395 від 27.10.2024 є такими, що не відповідають принципам справедливості та добросовісності, а відтак в цій частині позову слід відмовити. За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову щодо вимог до відповідачки, які виникли на підставі укладеного між відповідачкою та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» договору про споживчий кредит № 1794395 від 27.10.2024 у розмірі 10 840,00 грн, що становить заборгованість за основною сумою боргу. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері регламентує Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, який набрав чинності 10.06.2017. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За змістом ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від договорів про споживчий кредит. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. На підставі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). За змістом ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає частковому задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача сукупно 74 832,74 грн, у тому числі: за договором про надання фінансового кредиту № 10634-11/2024 від 05.11.2024 у розмірі 9750,00 грн (з них 7500,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 2250,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами); за договором про надання фінансового кредиту № 41583-11/2024 від 19.11.2024 у розмірі 11 700,00 грн (з них 9000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 2700,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами); за договором про споживчий кредит № 8257801 від 17.12.2024 у розмірі 5740,00 грн, що становить заборгованість за основною сумою боргу; за договором про споживчий кредит № 102737158 від 08.03.2025 у розмірі 18 533,11 грн (з них 10 000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 7533,11 грн становить заборгованість за нарахованими процентами, 1000,00 грн становить заборгованість за комісією за надання кредиту); за договором кредитної лінії № 8237834 від 03.02.2025 у розмірі 9418,75 грн (з них 5500,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 3918,75 грн становить заборгованість за нарахованими процентами); за договором надання коштів у кредит № 71575757 від 04.03.2025 у розмірі 8850,88 грн (з них 8000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, 50,88 грн становить заборгованість за нарахованими процентами, 800,00 грн становить заборгованість за комісією за надання кредиту); за договором про споживчий кредит № 1794395 від 27.10.2024 у розмірі 10 840,00 грн, що становить заборгованість за основною сумою боргу. Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно до ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1367,72 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (74 832,74 / 165 672,74 х 3028 = 1367,72 грн). На підставі наведеного та

Outcome: partial