Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», від імені якого діє його представник, звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24 липня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений Договір № 472245-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Договору ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. шляхом перерахування коштів у безготівковій формі на вказаний відповідачем поточний (картковий) рахунок на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування. Відповідач належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 01 грудня 2025 року утворилася заборгованість, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 7000 гривень, суми прострочених платежів по процентах 11345,58 гривень, суми прострочених платежів за комісією 1050,00 гривень, які позивач просить суд стягнути з відповідача, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 гривень. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 січня 2026 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано за клопотанням позивача докази. В провадження суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Щепілова О.В., у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки до позовної заяви не додані первинні документи, які підтверджують факт надання кредитних коштів. Окрім того, зміст позовної заяви не містить інформації про розрахунок нарахування відсотків та здійснення нарахування відсотків повинно відбуватися за денною процентною ставкою 1,15%, в той час як позивачем необґрунтовано заявлений розмір прострочених платежів по процентах в сумі 11 345,58 грн. Також представник позивача заперечує щодо стягнення комісії у розмірі 1050,00 грн., оскільки позивач не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Представник позивача надала відповідь на відзив, у якому не погодилася із доводами представника відповідача та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, вважає, що до позовної заяви долучені належні та допустимі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Щепілов О.В. у судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 3-6, ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом встановлено, що 24 липня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» надало пропозицію (оферта) [PERSON] укласти Договір №472245-КС-002 про надання кредиту (а.с. 11-15). 24 липня 2024 року [PERSON] акцептував пропозицію ТОВ «Бізнес Позика» про укладення Договору про надання споживчого кредиту шляхом підписання Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір №472245-КС-002 про надання кредиту (а.с. 16-20). 24 липня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений Договір №472245-КС-002 про надання кредиту (а.с. 21-25) шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора UA-5855, наданого ТОВ «Бізнес Позика» на фінансовий номер позичальника, що вбачається з вищевказаного договору та візуальної форми послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення вищевказаного електронного договору (а.с.29). Таким чином, кредитний договір №472245-КС-002 від 24 липня 2024 року був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2 Договору ТОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 7000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку і на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Тип кредиту: кредит. Строк кредиту: 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом фіксована 1,50000000% в день. Знижена процентна ставка за кредитом фіксована - 1,16272505% в день. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено ТОВ «Бізнес Позика» в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту: 1050,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 7000 грн. Строк дії договору: до 13.11.2024 року. Орієнтовна вартість кредиту: 16135,33 грн. Загальні витрати за кредитом: 9135,33 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 23560,7%. Денна процентна ставка:1,15% Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3.2.3 та додатку № 1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та додатку № 1 до договору, та до закінчення строку дії договору (п..3.2.2 Договору) . Підписуючи Договір електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, [PERSON] погодився на вказані умови та з розрахованим розміром загальної вартості наданого кредиту, який зобов`язався повернути у встановлений строк. Також 24 липня 2024 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, який містить аналогічні умови кредитування, зазначені у кредитному договорі (а.с.26-28). Отже, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Вищевикладене узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц. ТОВ «Бізнес Позика» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» (а.с.33), та виписки, наданої АТ КБ «Приватбанк» (а.с.79), з яких вбачається, що 24 липня 2024 року відповідачу було перераховано кошти в розмірі 7000 гривень на його банківську картку. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №472245-КС-002 від 24 липня 2024 року(а.с.34-37) та довідки про стан заборгованості [PERSON] за договором №472245-КС-002 про надання кредиту від 24 липня 2024 року (а.с.38) вбачається, що заборгованість за кредитним договором складає 19395,58 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 7000 грн., заборгованість по відсотках 11345,58 грн. та заборгованість по комісії - 1050 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором №472245-КС-002 від 24 липня 2024 року, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, а саме 7000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 1050 грн. комісія за надання кредиту та 2420,58 грн. заборгованість за відсотками за період з 24 липня 2024 року по 20 серпня 2024 року. Водночас суд не може погодитися із нарахованими відсотками за період з 21 серпня 2024 року по 13 листопада 2024 року виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що Закон № 3498-IX установив певний порядок його застосування і поступове зменшення максимальної денної процентної ставки за користування кредитом. Така дія закону у часі передбачає його безумовне застосування (з моменту набрання ним чинності) незалежно від умов, встановлених у договорах, строк дії яких не закінчився на момент набрання чинності змін до законодавства, у тому числі й тих договорів, строк дії яких продовжено після набрання чинності цими змінами. Це обґрунтовується тим, що умови договору в будь-якому разі не можуть суперечити вимогам закону. Відповідно для усіх діючих договорів про споживче кредитування максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: у період з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року (включно) 2,5%; у період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (включно) 1,5%; у період після 21 серпня 2024 року 1%. У даному випадку кредитний договір №8177721 від 12 серпня 2024 року укладений після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали законної сили 24 грудня 2023 року, а тому за вказаних обставин до правовідносин, які виникли на підставі кредитного договору №8177721 від 12 серпня 2024 року, підлягають застосуванню вищезазначені положення законодавства. Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованостей за кредитним договором №472245-КС-002 від 24 липня 2024 року, кредитором у період з 21 серпня 2024 року по 13 листопада 2024 року здійснювалося нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою, яка становить 1,50000000% в день. Тобто з 21 серпня 2024 року по 13 листопада 2024 року кредитор мав нараховувати максимальний розмір денної процентної ставки 1%, водночас в порушення зазначених норм законодавства здійснював нарахування відсотків у розмірі 1,50000000% в день. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом у період з 21 серпня 2024 року по 13 листопада 2024 року у загальному розмірі 5950,00 грн. (7000,00 грн х 1% х 85 днів). Посилання представника відповідача щодо відсутності доказів надання кредитних коштів позичальнику судом відхиляються, оскільки за клопотанням позивача судом було витребувано у АТ КБ «Приватбанк» виписку по картковому рахунку відповідача, з якої вбачається зарахування коштів по кредитному договору у розмірі 7000 грн. Також суд не бере до уваги доводи сторони відповідача з приводу необґрунтованості стягнення комісії у розмірі 1050 грн., оскільки вказана комісія встановлена за надання кредиту, яка була передбачена п.2.5 кредитного договору та нараховувалась одноразово при видачі кредиту, вона не стосувалась будь-яких послуг з обслуговування кредитної заборгованості, на які посилається представник відповідача. Таким чином, заявлені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 16420,58 грн., що складається із 7000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 1050,00 грн. комісія за надання кредиту та 8370,58 грн. заборгованість за відсотками. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial