Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог: Позивач звернулася до суду з позовом до МКП «Чернівцітеплокомуненрго» про зарахування переплаченої суми в рахунок майбутніх платежів та стягнення моральної шкоди. Посилалася на те, що є споживачем послуг, що надає відповідач за адресою [ADDRESS] . За квартирою [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків та укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого опалення від 26.07.2017 року. Після детального вивчення нею виявлено, що укладений договір не відповідає нормам чинного законодавства, тому вважає його нікчемним. Зазначила, що нею проводились систематичні переплати на рахунок МКП «Чернівцітеплокомуненерго», що сталось внаслідок неналежно обрахованих комунальних послуг відповідачем. Одночасно вказувала на те, що рішеннями судів із неї неодноразово було стягнуто заборгованість за надані відповідачем комунальні послуги, що виникла у зв`язку з складною економічною ситуацією в державі. На виконання судового наказу про стягнення з неї заборгованості у розмірі 10223 грн. 07 коп. у 2021 році позивач сплатила 11326 грн. 10 коп., у зв`язку з чим утворилась переплата у розмірі 14647 грн. 67 коп. Переплата складається з платежів, здійснених нею: 1)10.2021 року переплата в сумі 512,15 грн.; 01.2022 року переплата в сумі 2809,42 грн.; 3) 16.03.2023 року переплата в сумі 11326 грн. 10 коп. Здійснення постійних переплат завдали їй не лише фінансових збитків, а й значних моральних страждань. Так, МКП «Чернівцітеплокомуненерго» порушило її право власності на гроші, які відповідно до вимог ст.190 ЦК України є майном. Щомісячний огляд надісланих несправедливих нарахувань від відповідача негативно вплинув на її фізичний та моральний стан, що призвело до постійного стресу, напруги, емоційного вигорання. Внаслідок протиправних дій МКП «Чернівцітеплокомуненерго» вона втратила сон, апетит, бажання виконувати повсякденні обов`язки, що призвело до погіршення стану її здоров`я. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» як надавач комунальних послуг зобов`язане забезпечувати прозорість нарахувань і коректне обслуговування, а не навпаки, що відбулось протягом 2006 року 2025 року, зокрема накладення штрафних санкцій за своєчасно внесену плату за послуги. Через довготривалу складність вирішення питань оплат, переплат за її особовим рахунком, позивач вимушена була звернутись до Центру правничої допомоги, що по вул.Університетській, 3 м.Чернівці. Згідно договору нею було сплачено 5000 гривень на врегулювання проблем з установою, яке просить стягнути з відповідача на її користь у якості відшкодування майнової шкоди. Просила 14647 грн. 67 коп., які є надлишковою оплатою за послуги, надані МКП «Чернівцітеплокомуненерго», зарахувати в майбутні поточні платежі. Крім того, просила компенсувати їй спричинену моральну шкоду МКП «Чернівцітеплокомуненерго» за період 2006-2023 роки у сумі 1000000 гривень та 5000 гривень витрат на правничу допомогу. Також просила принести їй офіційні вибачення. Процесуальні дії у справі : Ухвалою суду від 02.02.2026 року провадження по справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. 23.02.2026 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено судовий розгляд. Представником відповідача було подано відзив на позов. У відзиві представник позовні вимоги не визнав. Вказував на те, що між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з центрального опалення від 16.07.2007 року. У подальшому, співвласниками будинку [ADDRESS] , не було обрано моделей організації договірних відносин по наданню послуги з постачання теплової енергії, тому з власниками (квартир та нежитлових приміщень) даного будинку відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами, а саме: між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та [PERSON] з 01.11.2021 фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії (далі Договір), що є публічним договором приєднання. У відповідях МКП «Чернівцітеплокомуненерго» на звернення [PERSON] неодноразово було роз`яснено куди звернутись щодо реструктуризації заборгованості і які документи необхідно представити для укладання договору на погашення заборгованості. Між ОДКП «Чернівціоблтепломережа» та [PERSON] було укладено договір № 373 від 20.12.2004 р. на реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці № 2-2584/2006 від 11.10.2006 року. МКП «Чернівцітелокомуненерго» є правонаступником ОДКП «Чернівціоблтепломережа»» в частині прав та обов`язків, пов`язаних з передачею рухомого та нерухомого майна (котельні, теплові пункти, інженерні мережі тощо) на території м.Чернівців, а також обігових коштів та боргових зобов`язань, набутих внаслідок виробництва і реалізації теплової енергії в м.Чернівцях. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» неодноразово зверталося до суду із судовими наказами та позовними заявами щодо стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за адресою [ADDRESS] . Судом, були задоволенні вимоги МКП «Чернівцітеплокомуненерго», щодо стягнення заборгованості з оплати за послуги з централізованого опалення, що підтверджується судовими рішеннями (наказами), які набрали законної сили, а саме: 1) 11.10.2006р. винесено рішення суду на 3198,69 грн. за період з 20.12.2004 р. по 31.07.2006 р., 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення, 8,50 грн. судового збору; 2) 29.12.2009р. винесено рішення суду на 3333,38 грн. за період з 01.10.2006 р. по 30.09.2009 р., 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення; 3) 24.01.2012р. винесено рішення суду на 3629,31 грн. за період з 01.10.2009 р. по 30.11.2011 р., 266,14 грн інфляційних, 114,65 грн три відсотки річних, 107,30 грн судового збору; 4) 26.05.2014р. винесено рішення суду на 3197,28 грн. за період з 01.12.2011 р. по 31.03.2014 р., 141,63 грн інфляційних, 133,22 грн три відсотки річних, 121,80 грн судового збору; 5) 27.03.2019р. винесено судовий наказ на 6018,77 грн. за період з 01.04.2014 р. по 31.07.2017 р., який був скасований і було винесено рішення суду на 6874,09 грн. за період з 01.10.2016 р. по 31.07.2018 р., 803,96 грн інфляційних, 243,46 грн. три відсотки річних, 1762,00 грн судового збору, яке [PERSON] оскаржувала та Чернівецьким Алеляційним судом було винесено постанову від 28.12.2019 року, якою рішення Шевченківського суду м. Чернівці залишино без змін; 6) 03.06.2021р. винесено судовий наказ на 8686,43 грн., 910,75 грн інфляційних, 398,89 грн три відсотки річних, 227,00 грн судового збору за період з 01.08.2018 р. по 30.04.2021 р. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» всі оплати, які були здійсненні позивачем, зараховувались на особовий рахунок [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до узагальнення практики розгляду цивільних справ за позовами комунальних підприємств до споживачів про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначено, що коли особа вносить плату за комунальні послуги, то вона вказує місяць, за який справляється плата за комунальні послуги і виконавець комунальних послуг зобов`язаний зарахувати плату саме за місяць вказаний у платіжному документі. У випадку, якщо особа не вказує місяць оплати або оплачує суму більшу ніж та що нарахована за місяць оплати, то виконавець послуг на власний розсуд може зарахувати надлишок та непозначену суму на сплату заборгованості за попередні періоди. Пунктом 37 Договору передбачено, що у разі коли споживач вніс плату виконавцю за розрахунковий період не в повному обсязі або більшому, ніж зазначено в рахунку, обсязі, виконавець здійснює зарахування коштів згідно з призначенням платежу. За відсутності призначення платежу у такому порядку: в першу чергу в рахунок плати за послугу; в другу чергу в рахунок плати за абонентське обслуговування. Погашення боргів [PERSON] проводилася за рахунок стягнення боргу Державною виконавчою службою по рішенням суду. Кошти отриманні на о/р [NUMBER] від [PERSON] покривали утворену поточну заборгованість. До прикладу, рішення суду від 27.03.2019 р. виконувалось виконавчою службою. Починаючи з жовтня 2019 року по вересень 2021 року, виконавчою службою було перераховано на особовий рахунок № [NUMBER] по адресі Бульвар Героїв Крут,14/10 - 8972,32 грн. По рішенню суду від 27.03.2019р. ще було перераховано 711,19 грн. і тоді рішення суду було виконано в повній мірі з урахуванням сум індексу інфляції, 3% річних та судового збору, загальною сумою 9683,51 грн. (6874,09 грн. основного боргу, 803,96 грн. - інфляційні, 243,46 грн. - 3% річних, 1762,0 грн. судового збору). Після повного виконання рішення суду, оплати за судовий збір, інфляційні та 3% річних, перекинуто на інший рахунок. Також зазначив, що Головним управлінням Держпроспоживслужби в Чернівецькій області за зверненням позивача [PERSON] здійснено перевірку МКП «Чернівцітеплокомуненерго». За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів було складено акт №10 від 03.12.2024 року, в якому встановлено: «В ході перевірки факту подвійної оплати за наданні послуги із постачання теплової енергії не встановлено. Окрім того, в ході перевірки порушень щодо дотримання законодавства при нарахування інфляційних нарахувань та пені не встановлено. Застосування індексу інфляції за прострочення зобов`язання виплатити суму боргу Підприємством здійснювали відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яким передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Окрім того, вважає, що МКП Чернівцітеплокомуненерго» не порушувало жодних прав [PERSON] . Тому і право, за захистом якого звернулась позивач не порушено, а отже і підстав для відшкодування моральної шкоди немає. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивачем подано відповідь на відзив. У відповіді позивач не погодилась із доводами представника відповідача та зазначила, що протиправність дій відповідача полягає у тривалих на протязі 15 років судових розглядів із нею. Просила позов задовольнити. Узагальнені доводи учасників справи: Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та підтвердила, викладені в позовній заяві обставини. Просила позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Мотивувальна частина Позиція суду Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Встановлено, що [PERSON] є побутовим споживачем теплової енергії за адресою [ADDRESS] , яке надає МКП «Чернівцітеплокомуненерго», та на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.76-77). 16.07.2007 року між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг із центрального опалення до помешкання позивача (а.с.76-77). Відповідно до розділу 8 договору, його укладено на 1 рік. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Розірвання договору не звільняє споживача від оплати за спожиту теплову енергію. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11.10.2006 року позовні вимоги ЧОДКП «Чернівціоблтепломережа» було задоволено частково. Розірвано договір №373 від 20.12.2004 року про реструктуризацію заборгованості, укладений між сторонами. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за теплову енергію на користь ЧОДКП «Чернівціоблтепломережа» у розмірі 3148 грн. 69 коп. (а.с.207). 30.12.2009 року рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці у справі №2-4463/09 позов МКП «Чернівцітеплокомуненерго» задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за теплову енергію на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» у розмірі 3333 грн. 38 коп. (а.с.207зв.). Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Чернівці №2-н-24/12 від 24.01.2012 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги 3629 грн. 31 коп. (207 зв.). Також, судовим наказом Шевченківського районного суду м.Чернівці №2-н-4102/14 від 26.05.2014 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 3197 грн. 28 коп. (207 зв.). Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.03.2019 року у справі №727/12922/18 позов МКП «Чернівцітеплокомуненерго» було задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період 01.10.2016 року по 31.07.2018 року у розмірі 6874 грн. 09 коп., 803 грн. 96 коп. втрат від інфляційних процесів, 243 грн. 46 коп. 3% річних (а.с.208). У подальшому, судовим наказом Шевченківського районного суду м.Чернівці №727/4810/21 від 03.06.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 8686 грн. 43 коп., інфляційні втрати у розмірі 910 грн. 75 коп., 3% річних у розмірі 398 грн. 89 коп. (209 зв.). Головним управлінням Держпроспоживслужби в Чернівецькій області за зверненням позивача [PERSON] було здійснено перевірку МКП «Чернівцітеплокомуненерго». За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів було складено акт №10 від 03.12.2024 року, в якому встановлено: « В ході перевірки факту подвійної оплати за наданні послуги із постачання теплової енергії не встановлено. Окрім того, в ході перевірки порушень щодо дотримання законодавства при нарахування інфляційних нарахувань та пені не встановлено. Застосування індексу інфляції за прострочення зобов`язання виплатити суму боргу Підприємством здійснювали відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яким передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом». Мотиви та доводи, з яких виходив суд та застосовані норми права: Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Правовідносини, які виникли між споживачем та МКП «Чернівцітеплокомуненерго» регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII також передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Статтею 2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком ; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно статті 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 10 Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат (стаття 21 Закону). Згідно статті 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633 IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з постачання теплової енергії. Між сторонами виникли та існують договірні відносини. Позивачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України застосовується тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015, справа № 6-100цс/15. Застосування статті 1212 ЦК України передбачає встановлення наявності у позивача права власності на безпідставно набуте відповідачем майно. Позивачка [PERSON] у доводах позовної заяви, стверджувала про те, що на даний час у неї наявна переплата по особовому рахунку № [NUMBER] у розмірі 14647,67 гривень. Вказані кошти не є власністю відповідача, а відтак підлягають зарахуванню у рахунок майбутніх поточних платежів. Однак, із дослідженого судом акту Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області №10 від 03.12.2024 року, складеного за результатами перевірки за зверненням позивача [PERSON] встановлено, що «Станом на 30.09.2009 року заборгованість гр. [PERSON] становить 4973,86 грн., що складається з непогашеної заборгованості згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.10.2006 року у сумі 1590,48 грн. та з суми за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2006 року по вересень 2009 року у розмірі 3333,38 грн. Посадовим особам надано рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.12.2009 року щодо стягнення боргу за надані комунальні послуги за період з жовтня 2006 року по вересень 2009 року в сумі 3333,38 грн. (копії витягу з особового рахунку N? 1011 та рішень Шевченківського районного суду .Чернівці від 11.10.2006 року та від 30.12.2009 року додаються). За період із жовтня 2009 року по листопад 2011 року Підприємством було проведено надані послуги за спожиту теплову енергію гр. [PERSON] (особовий рахунок N? [NUMBER] ) на загальну суму 3629,31 грн. За вказаний період на особовому рахунку N?1011 гр. [PERSON] зараховано кошти в сумі 3929,26 грн. Станом на 30.11.2011 року борг у сумі 4701,04 грн. складається з непогашеної заборгованості, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.10.2006 року в сумі 771,78 грн., та з плати за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2009 року по листопад 2011 року в сумі 3629,31 грн. Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.01.2012 року прийнято рішення щодо комунальні послуги в сумі витягу з особового рахунку [NUMBER] та наказу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.01.2012 року. За період з грудня 2011 року по березень 2014 року Підприємством було проведено нарахування за наданні послуги за спожиту теплову енергію гр. [PERSON] (особовий рахунок N? [NUMBER] ) на загальну суму 4389,50 грн. За вказаний період на особовому рахунку N? 1011 гр. [PERSON] зараховано кошти в сумі 5893,26 грн, що складаються з погашення боргів попередніх судових рішень у сумі 4701,04 грн, та покриття поточного боргу за спожиті послуги у сумі 1192,22 грн. Станом на 31.03.2014 року борг за спожиту теплову енергію за період з грудня 2011 року по березень 2014 року склав 3197,28 грн. Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.05.2014 року прийнято рішення щодо стягнення боргу за надані комунальні послуги зі споживання теплової енергії в сумі 3197,28 грн 3 гр. [PERSON] на користь Підприємства. За період з квітня 2014 року по вересень 2016 року Підприємством було проведено нарахування за наданні послуги зі споживання теплової енергії гр. [PERSON] (особовий рахунок N? [NUMBER] ) на загальну суму 3499,05 грн. За вказаний період на особовий рахунок N? 1011 гр. [PERSON] зараховано кошти в сумі 2953,07 грн. Станом на 31.09.2016 року борг гр. [PERSON] склав 2651,96 грн. За період з жовтня 2016 року по липень 2018 року Підприємством було проведено нарахування за надані послуги за спожиту теплову енергію гр. [PERSON] на загальну суму 3499,05 грн. За вказаний період на особовий рахунок N? 1011 гр. [PERSON] зараховано кошти в сумі 2953,07 грн. Станом на 31.09.2016 року борг гр. [PERSON] склав 2651,96 грн. За період з жовтня 2016 року по липень 2018 року Підприємством було проведено за надані послуги за спожиту теплову енергію гр. [PERSON] на загальну суму 10900,10 грн. За вказаний період на особовий рахунок N? [NUMBER] проведено оплату [PERSON] у сумі 3683,55 грн. та надано субсидії на суму 342,46 грн. Також державною виконавчою службою було проведено перерахування коштів на погашення боргу, відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.05.2014 року у сумі 2300,15 грн. Станом на 31.10.2016 року заборгованість становить 6874,09 грн. Чернівецьким апеляційним судом м.Чернівці 28.12.2019 року прийнято постанову про стягнення з гр. [PERSON] заборгованості за надані комунальні послуги зі спожитої теплової енергії в сумі 6874,09 грн., а також 3% річних в сумі 243,46 грн, інфляційних витрат в сумі 803,96 грн., та судового збору у сумі 1762,00 грн на користь Підприємства. 06.05.2019 року Шевченківським районним судом м. Чернівці видано виконавчий лист N? 725/12922/18, на підставі якого державною виконавчою службою (надалі - ДВС) відкрито виконавче провадження N? 59934109 про стягнення в солідарному порядку з гр. [PERSON] та з гр. [PERSON] на користь Підприємства вищезазначеної заборгованості. 19.11.2021 року органом Висновчої служби видано постанову про закінчення виконавчого провадження N? 59934109, у зв?язку з повним фактичним виконанням виконавчого листа. При проведенні звірки перерахованих відділом ДВС коштів було встановлено, що кошти в сумі 9383,42 грн. (в тому числі 3% річних 243,46 грн., інфляційних 803,96 грн., судовий збір - 1762,00 грн.) перераховано на особовий рахунок [NUMBER] гр. [PERSON] в повному обсязі. Враховуючи викладене, з особового рахунку [NUMBER] [PERSON] . Підприємство перекинуло кошти в сумі 2809,42 грн. на розрахунковий рахунок Підприємства (копія бухгалтерської довідки та витяг ДВ про надходження коштів додається). За період з травня 2018 року по квітень 2021 року Підприємством було проведено нарахування за наданні послуги за спожиту теплову енергію гр. [PERSON] на загальну суму 15720,83 грн. За вказаний період на особовий рахунок N? 1011 гр. [PERSON] проведено оплату в сумі 14529,34 грн., що складається з погашення боргу за попереднім судовим рішенням у сумі 7494,94 грн., та покриття боргу за поточне споживання послуг у сумі 6303,45 грн. Станом на 30.04.2021 року борг склав 8686,43 грн (за спожиту теплову енергію з травня 2018 року по квітень 2021 року). Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.06.2021 року прийнято рішення стягнути з гр. [PERSON] борг за надані комунальні послуги зі споживання теплової енергії в сумі 8686,43 грн. на користь Підприємства. За період з травня 2021 року по жовтень 2024 року Підприємством було проведено нарахування за наданні послуги зі споживання теплової енергії гр. [PERSON] (особовий рахунок N? [NUMBER] ) на загальну суму 14669,14 грн. За вказаний період на особовий рахунок N? 1011 гр. [PERSON] проведено оплату в сумі 24163,36 грн. Заборгованість за минулі періоди погашено в повному обсязі. Станом на 30.10.2024 року у гр. [PERSON] встановлено переплату в сумі 807,79 грн. Встановлено, що значна сума погашення боргів гр. [PERSON] проводилася за рахунок стягнення боргу Державною виконавчою службою по рішенням суду. Кошти отримані на особовий рахунок [NUMBER] від гр. [PERSON] покривали утворену поточну заборгованість. В ході перевірки факту подвійної оплати за надані послуги з постачання теплової енергії не встановлено» (а.с.210-225). Зазначені в акті перевірки обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи виписками про нарахування заборгованості з особового рахунку № [NUMBER] , рішеннями суду про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за адресою [ADDRESS] та квитанціями про оплату, наданими позивачем (а.с.86-108, 207-209). З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про зарахування переплаченої суми у розмірі 14647 грн. 67 коп. у рахунок майбутніх платежів слід відмовити як необґрунтованої. Також, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення моральної шкоди у розмірі 1000000гривень. Розглядаючи зазначену вимогу, суд виходить із наступного: Відповідно до ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача (тобто наявність його вини), наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Проте, у ході судового розгляду позивачем не було доведено факту вчинення відповідачем відносно неї протиправних дій та порушення МКП «Чернівцітеплокомуненерго» її прав. Тому, підстави для стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди відсутні. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] необгрунтований та задоволенню не піддягає. Згідно вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed