Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (далі - ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР») звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 19 880 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує, що 05.07.2025 між сторонами укладено кредитний договір №05.07.2025-100000342 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. На виконання вказаного кредитного договору відповідачу було видано кредитні кошти в сумі 3 000 грн., строком на 168 днів, процентна ставка фіксована незмінна, у розмірі 1% за один день користування кредитом, комісія пов`язана з наданням кредиту 5 відсотків від суми кредиту та дорівнює 150 грн., комісія за обслуговування кредитної заборгованості 150 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 09.07.2025 між позивачем та [PERSON] було укладено додатковий договір за яким було збільшено суму кредиту до 7 000 грн., строк на який видається кредит (2-й Транш) - 164 днів з дати його надання, плата з надання кредиту - 5 відсотків від суми другого Траншу - становить 200 грн., комісія за обслуговування кредитної заборгованості 350 грн., починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. Як вказує позивач, відповідач прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого, за останнім обліковується заборгованість в сумі 7 000 грн. основного боргу по кредиту, 8 330 грн. відсотків за користування кредитом, 1 050 грн. додаткової комісія (за обслуговуванням кредитної заборгованості) та 3 500 грн. неустойки. Враховуючи добровільну не сплату відповідачем вказаної вище заборгованості, позивач просить суд позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток про виклик до суду. 30.03.2026 р. на адресу Комунарського районного суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій він просив розглядати справу без його участі, суму боргу, процентів та комісії визнав, в частині стягнення неустойки просив відмовити. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного вище Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом, 05.07.2025 [PERSON] на підставі заяви-анкети на отримання грошових коштів в кредит на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного кредитного договору, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію») укладено кредитний договір з ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», на виконання умов якого відповідач отримав кредит в сумі 3 000 грн., зі строком користування 168 днів, процентна ставка фіксована незмінна, у розмірі 1% за один день користування кредитом, комісія пов`язана з наданням кредиту 5 відсотків від суми кредиту та дорівнює 150 грн., комісія за обслуговування кредитної заборгованості 150 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, денна процентна ставка 0,91 % за кожен день користування протягом всього період. Дата повернення кредиту 19.12.2025 (п. 4 кредитного договору). 09.07.2025 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», та [PERSON] було укладено додатковий договір за яким було збільшено суму кредиту до 7 000 грн., строк на який видається кредит (2-й Транш) - 164 днів з дати його надання, плата з надання кредиту - 5 відсотків від суми другого Траншу - становить 200 грн., комісія за обслуговування кредитної заборгованості 350 грн., починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено з матеріалів справи, відповідач прийняті на себе зобов`язання зі сплати основного боргу по тілу кредиту та відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого за останнім обліковується заборгованість за кредитним договором в сумі 7 000 грн. основного боргу по кредиту, 8 330 грн. відсотків за користування кредитом, 1050 додаткової комісія (за обслуговуванням кредитної заборгованості). Факт наявності вище наведеної заборгованості підтверджується наявними в матеріалах цієї справи доказами й не спростований відповідачем. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] наведеної вище заборгованості за кредитним договором є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому є такими, що підлягають в цій частині підлягають задоволенню. Щодо стягнення штрафних неустойки. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який узгоджується з Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022року №2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено суму заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 3 500 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, враховуючи також клопотання відповідача щодо звільнення його від нарахування штрафних санкцій, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме: з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №05.07.2025-100000342 від 05.07.2025 у розмірі 16 380 грн., з них: 7 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 330 грн. сума заборгованості за процентами, 1 050 грн. додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості. У задоволенні іншої частини позову судом відмовляється. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: в сумі 2 193,67 грн. (16 380 х 2 662,40/19 880).

Outcome: partial