Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

Представник позивача адвокат Догонова Т. В. 11 березня 2026 року звернулася в інтересах позивача до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог посилається на те, що 27 листопада 2010 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що 27 листопада 2010 року складено відповідний актовий запис за № 159. У період зареєстрованого шлюбу у сторін народилися двоє спільних дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Діти на даний час проживають разом з відповідачкою, а спір щодо місця їх проживання між сторонами відсутній. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що стосунки між позивачем та відповідачкою фактично припинені, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З вересня 2023 року позивач з відповідачкою проживають окремо. Намірів поновити сімейні стосунки сторони не мають, у зв`язку з чим строку на примирення не потребують. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, оскільки не відповідає інтересам позивача. Позивач вважає, що зберегти їх з відповідачкою сім`ю неможливо, оскільки сімейно - шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, спільне господарство не ведеться. Спір щодо поділу спільного майна подружжя, визначення місця проживання та утримання дітей між сторонами відсутній. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Згідно поданої заяви представник позивача адвокат Догонова Т. В. просила здійснювати розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала (а.с.21-22). Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена. Згідно поданої заяви просила проводити розгляд справи без її участі, позов визнала (а.с.19-20). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 листопада 2010 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 159 (а.с.8). У період зареєстрованого шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.8а, 9). Судом встановлено, що сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з вересня 2023 року, про що вказано в позові. Спір про поділ майна та місце проживання дітей - відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх, а відповідач позов визнала. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з нього підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок, сплачений під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 665 гривень 60 копійок слід повернути позивачу з державного бюджету (а.с. 10,14). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved