Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

13 лютого 2026 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 21 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 394. Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що 21 листопада 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 394. Від даного шлюбу у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. На даний момент з відповідачем шлюбних стосунків не підтримують та спільного побуту не ведуть. Життя з відповідачем не склалося, тому що різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Сім`я перестала існувати, продовження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , а також розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повній мірі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 02 березня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням вручення поштового відправлення особисто позивачу (а.с. 22), у пункті 2 прохальної частини позовної заяви просила розгляд справи проводити без участі позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав до суду письмову заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 394. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача « [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області 21 листопада 2010 року (а.с. 2). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] (а.с. 9). Крім того, із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області вбачається, що позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , який народився [INFO] (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припинені у зв`язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час сторони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу. Підстав для відмови у задоволенні позову та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст. 24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Враховуючи, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд відповідно до вимог ст. 141, ст. 142 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 50 відсотків сплаченого останньою судового збору, що становить 665,50 грн. і підтверджується документально (а.с. 12), а решту 50 відсотків, що становить 665,50 грн., суд повертає позивачу з Державного бюджету України.

Outcome: approved