Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до Заставнівського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 18.11.2024 між ТзОВ «Фінансова компанія «КредіПлюс» та [PERSON] укладено договір №160944 про споживчий кредит у формі електронного документу з використанням електронного підпису. За загальними умовами кредитного договору [PERSON] отримала кредитні кошти на суму 23530,00 грн. на умовах строковості, платності користування та зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. В свою чергу, відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення наданих їй кредитних коштів, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість. Крім того, 16.04.2025 між первісним кредитором та ТзОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №16042025 відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором №160944 від 18.11.2024. Таким чином відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №16042025 від 16.04.2025 Реєстр прав вимог до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 21939,19 грн. Відповідачем [PERSON] не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. На підставі вище викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №160944 від 18.11.2024, яка становить 21339,19 грн, а також судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області Сірик І.С. від 30.12.2025 по справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Соломко О.В. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, в тому числі шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надавав. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідачки, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується укладеним договором кредиту та договором факторингу. Так, 18.11.2024 між ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ) укладено договір про споживчий кредит №160944 у формі електронного документа . [PERSON] за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - https://finx.com.ua/docs ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску остання заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання . Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом її розміщення в мережі Інтернет, в інших інформаційно-телекомунікаційних системах або шляхом надсилання електронного повідомлення, метою якого є пряме чи опосередковане просування товарів, робіт та послуг або ділової репутації особи, яка провадить господарську або незалежну професійну діяльність. Закон «Про електронну комерцію» прямо передбачає, що оферта може включати всі необхідні умови шляхом перенаправлення споживача до іншого електронного документа. Правилами до Кредитного зобов`язаний вказати повні, точні договору передбачено, що Позичальник у Заявці та достовірні особисті дані, які необхідні Товариству для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту. Позичальник також зобов?язаний оновлювати ці дані в Особистому кабінеті не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних. За результатами заповнення Заявки здійснюється своєчасна перевірка дійсності та аутентифікація Платіжної картки Позичальника згідно з стандартами відповідних платіжних систем. Рішення про надання чи відмову у наданні кредиту приймається Товариством на підставі обробки персональних даних Позичальника, зазначених в Заявці, та будь-якої додаткової інформації, наданої Позичальником, чи отриманої Товариством з інших джерел (Розділ 3 Правил). Таким чином, ТзОВ «Креді Плюс», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані [PERSON] , а і платіжну картку з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Відповідно до п.6.1 Листування між сторонами цього Договору, з питань виконання сторонами умов Договору здійснюється через особистий кабінет позичальника, електронну пошту або пошту за адресами, зазначеними в розділі 7 цього Договору, аткож через месенджерів та смс повідомлень. Відповідач підписала договір про споживчий кредит електронним підписом e214acc0, що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами. З урахуванням викладеного, наявність електронного підпису відповідача підтверджує його волевиявлення, згоду з умовами надання кредиту, а аткож факт належного інформування кредитодавцем у встановленій законом формі про всі істотні умови, передбачені чинним законодавством. На виконання умов кредитного договору 18.11.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку [NUMBER] відповідача, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію первісного кредитора. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Відповідно до п.2.2.1 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 23530,00 грн. (двадцять три тисячі п`ятсот тридцять грн 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення договору в насупному порядку: у розмірі 19994,40 грн, для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №148815 від 05.08.2024 укладеним з кредитодавцем; у розмірі 6,10 грн на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті у розмір 3529,50 грн, шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Згідно п.2.3 проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10% річних. Тип процентної ставки-фіксована. Згідно п. 2.5 комісія за надання кредиту складає 3529,50 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Згідно п.2.6 загальний строк кредитування за договором складає 273 дні з 18.11.2024 по 18.08.2025. Денна процента ставка складає: 3548,36 грн., 23530,00 грн. (273 днів*100%=0,0552% в день. Орієнтовна реальна річна процента ставка ( загальні витрати за споживання кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 49,61% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом) складає 27078,36 грн. (п..2.7.1, п.2.8, п.2.9.1) Таким чином, судом встановлено, що 18.11.2024 між ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] договір про споживчий кредит №160944 укладено в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем та підписаний відповідачем електронним підписом e214acc0. При цьому, кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, перерахувавши кошти в сумі 23530,00 грн. на платіжну картку відповідача. На підтвердження дійсного переказу коштів згідно зазначеного договору відповідачу суду надано довідку від 30.10.2025 про перерахування коштів. Проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження повернення коштів на погашення зобов`язань. Зокрема, відповідач не був позбавлений процесуальної можливості на спростування обставин щодо не перерахування йому коштів, надавши відповідну виписку по рахунку. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.2 ст.1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Нормами ч.1 ст.525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором та сплата процентів за користування ним. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Також встановлено, що 16.04.2025 між первісним кредитором ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТзОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №16042025. Згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №16042025 від 16.04.2025 Реєстр прав вимог до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 21939,19 грн. (а.с.45). Доказів того, що [PERSON] сплатила заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування відсотків за користування кредитними коштами, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Крім цього судом витребувано, за клопотанням представника позивача у Банка-емітанта АТ "Ощадбанк" (ЄДРПОУ:00032129) письмові докази, які становлять банківську таємницю. 16.01.2026 на адресу суду надійшов лист відповідь у якому вказано про те, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) відкрито рахунок № [NUMBER] до якого було емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] та на підтвердження зарахування коштів в сумі 6,10 грн надано виписку по зазначеному рахунку за період з 18.11.2024 по 23. 11.2024. Окрім того, вказано, що на фізичну особу також було емітовані інші платіжні картки які зазначені у додатку. Номер телефону [NUMBER] відсутній в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Разом з тим, повідомлено, що за платіжною карткою № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) наявний фінансовий номер +380502314097, який знаходиться в анкетних даних. Враховуючи вище викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позові вимоги слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 21939,19 гривень, яка складається з наступного: 20531,97 гривень - заборгованості по кредиту; 6,22 гривень - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 801,00 грн.-заборгованість по комісії; 600,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Крім того, позивач у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати по сплаті судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 2422 грн. 40 коп. Отже з [PERSON] , за умови задовлення позову, підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 2422 грн. 40 коп. Також позивач, у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати які складають із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10 від 19.10.2028; копію Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 ; Додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025; Додаткову угоду №25770870227 до договору про надання правничої допомоги №10/09//25-02 від 10.09.2025 . Враховуючи повне задоволення позову, суд вважає, що сума судових витрат позивача, понесених на оплату правничої допомоги, підлягає до повного відшкодування відповідачем у сумі 7000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved