Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-01 00:00:00

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У січні 2026 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №501365705 від 29.09.2021 року у розмірі 57429 грн 12 коп. Аргументує свої вимоги тим, що 29.09.2021 року [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства «Альфа Банк» з метою отримати кредит, шляхом підписання оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту, що є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб, розміщеного за посиланням https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi. Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав Акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501365705, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Таким чином 29.09.2021 між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] укладеного кредитний Договір №501365705, відповідно до якого Відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі відповідно до умов договору. 12.08.2022 року загальними зборами Акціонерного товариства «Альфа Банк» назву банку змінено на Акціонерне Товариство «Сенс Банк». У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору загальний розмір заборгованості відповідача перед Акціонерним Товариством «Сенс Банк» становить 57429 грн 12 коп, яку відповідач в добровільному порядку не повертає. ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 27 січня 2026 року призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 09 год 00 хв 03 березня 2026 року. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 09 год 00 хв 02 квітня 2026. ІІІ.Позиції сторін. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не провідомила, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалася. Суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV.Фактичні обставини встановлені судом. 29.09.2021 року [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства «Альфа Банк» з анкетою-заявою з метою отримати кредит та підписала оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту, що є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб, розміщеного за посиланням https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi. Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав Акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501365705, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. 29.09.2021 між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] укладеного кредитний Договір №501365705, відповідно до якого Відповідач отримала кредит у сумі 40000 грн зі сплатою 28 % річних на строк 24 місяці, та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі відповідно до умов договору(а.с.8,9). Відповідно до паспорта кредиту№501365705 від 29.09.2021 укладеного між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] , визначено умови договору, з якими остання ознайомилась під підпис(а.с.11) Відповідно до меморіального ордера №582831441 від 29.09.2021, АТ «Сенс Банк» перерахував [PERSON] 40000 грн за кредитним договором №501365705 від 29.09.2021.(а.с.13) 12.08.2022 року загальними зборами Акціонерного товариства «Альфа Банк» назву банку змінено на Акціонерне Товариство «Сенс Банк» (а.с.2). Згідно з проведеного розрахунку заборгованості АТ «Сенс Банк» за договором №501365705 від 29.09.2021, заборгованість [PERSON] станом на 15.10.2025, становить 57429 грн 12 коп, із них заборгованість за тілом кредиту 34772 грн 28 коп, заборгованість за відсотками 22656 грн 84 коп(а.с.7). 05.11.2025 року АТ «Сенс Банк» звернулось до [PERSON] з вимогою про усунення порушень, в якій повідомило останню, що заборгованість за кредитним договором №501365705 від 29.09.2021 становить 57429 грн 12 коп та необхідність її сплати в досудовому порядку(а.с.25) V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ст.626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.526-527 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання Анкети-заяви та Оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту №501365705 від 29.09.2021, відповідно до яких відповідач отримала кредит та зобов`язалась виконати умови кредитного договору. Відповідач в порушення вимог кредитного договору не здійснила своєчасну сплату визначених кредитним договором платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 57429 грн 12 коп. Враховуючи викладене, Суд вважає, що оскільки відповідач не виконав умови договору та в установлені строки не здійснила погашення кредиту, то вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 57429 грн 12 коп підлягає задоволенню. VІ.Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 2662 гривень 40 коп в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду , пропорційно до задоволених позовних вимог. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до договору про надання послуг №1006 від 28 січня 2025, між Акціонерним Товариством «Сенс Банк»(замовник) та Адвокатським об`єднання «Смарт Лекс»(виконавець) укладено договір, відповідно до якого Акціонерному Товариству «Сенс Банк» було надано правову допомогу щодо дій, пов`язаних зі стягненням заборгованості з боржників за кредитними договорами. Відповідно до п.3.1 договору, за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду -375 грн; за отримання рішення суду -225 грн; комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85%. Всього 5108 грн 19 коп(а.с.33,34) Судом встановлено, що сума витрат відповідно до договору про надання правової допомоги становить 5108 грн 19 коп. Враховуючи складність справи та виконані адвокатом роботи, суд вважає, що розумний розмір витрат на правову допомогу становитиме 5108 грн 19 коп, пропорційно до задоволених позовних вимог, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,280-281,354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved