Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Представник ТОВ «Бізнес Позика» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що позивачем 17.03.2024 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 492136-КС-001 про надання кредиту. Того ж дня, відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 492136-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізнес Позика» було направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-9957, на номер телефону [NUMBER] вказаний позичальником в своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий відповідачем було введено/відправлено. Відтак, 17.03.2024 року між сторонами було укладено договір № 492136-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15514127 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача № [NUMBER] , вказану ним при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 01.12.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 16 120, 72 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5 000, 00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 10 370, 72 грн., суми прострочених платежів за комісією - 750, 00 грн. З урахуванням наведеного, просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 492136-КС-001 про надання кредиту від 17.03.2024 року у розмірі 16 120, 72 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422, 40 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.01.2026 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. Також, вказаним судовим рішення, за клопотання позивача, у порядку статті 84 ЦПК України, витребувано у АТ «Універсал Банк» докази, які становлять банківську таємницю, а саме: документи (рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу), які підтверджували б або спростовували б факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 17.03.2024 року по 07.07.2024 року. На виконання ухвали суду листом від 14.02.2026 року № БТ/Е-4848 АТ «Універсал Банк» повідомило, що на ім`я [PERSON] емітувалась платіжна картка № [NUMBER] та відкритий під неї відповідний банківський рахунок, а також надано рух коштів за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 17.03.2024 року по 07.07.2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила суд розглянути справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про місце, день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні поштові повідомлення. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила, не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 17.03.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 492136-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором UA-9957, який направлено на номер телефону [NUMBER] , який зазначено останнім в своїй анкеті. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.10, 2.11, 2.14, 3.1, 3.2.2 кредитного Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Тип кредиту - кредит. Строк кредиту - 16 тижнів; стандартна процента ставка за кредитом - в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом - в день 1,15514127, фіксована; комісія за надання кредиту - 750,00 грн.; загальний розмір наданого кредиту: 5 000,00 грн.; строк дії договору до 07.07.2024 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 10 480, 00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 11 956, 93 %, денна процентна ставка - 0,97 %. Мета (цілі) кредиту - для придбання товарів (робіг, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом. Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дати укладення договору, надати позичальнику кредит в сумі вказаній в п. 2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору. Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку № l до Договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору. Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що вказана в розділі 8 даного договору банківська платіжна карта / поточний рахунок належить виключно позичальнику на законних підставах, право на його використання не зупинене, не припинене, не обмежене іншим чином, платіжний засіб не є втраченим, безперешкодно використовується лише позичальником (підпункт 7.4.2 пункту 7.4 договору). Зазначене підтверджується: паспортом споживчого кредиту від 17.03.2024 року, пропозицією укласти договір (оферту) № 492136-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 17.03.2024 року, прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) щодо укладання договору про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 17.03.2024 року, довідкою ТОВ «Бізнес Позика» щодо візуальної послідовності дій клієнта щодо укладання електронного договору про надання кредиту, анкетою клієнта, в якій відповідач надав електронну адресу - oliver.fredenburg@gmail.com, номер телефону - [NUMBER] , а також номер банківського рахунку/банківської картки - [NUMBER] , а також підтвердження ТОВ «ПрофітГід», як технологічного оператора платіжних послуг, про перерахування [PERSON] коштів у розмірі 5 000, 00 грн. згідно договору № 492136-КС-001 від 17.03.2024 року на картковий рахунок [NUMBER] , розрахунком заборгованості. Згідно листа від 14.02.2026 року № БТ/Е-4848, який надійшов до суду від АТ «Універсал Банк»на виконання ухвали суду, на ім`я [PERSON] емітувалась платіжна картка № [NUMBER] та відкритий під неї відповідний банківський рахунок, а також надано рух коштів за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 17.03.2024 року по 07.07.2024 року, з якого вбачається про зарахування на зазначену карту 17.03.2024 року коштів у розмірі 5 000, 00 грн. Відповідно до довідки ТОВ «Бізнес Позика» про стан заборгованості, станом на 05.12.2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 492136-КС-001 від 17.03.2024 року складає 16 120, 72 грн., з якої: сума заборгованості за кредитом - 5 000, 00 грн.; сума заборгованості по відсоткам - 10 370, 72 грн.; сума заборгованості по комісії - 750, 00 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором належним чином не виконує, термін сплати коштів порушено. Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесяти кратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитним договором № 492136-КС-001 від 17.03.2024 року, станом на 05.12.2025 року складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 5 000, 00 грн., суми прострочених платежів по процентах в розмірі 10 370, 72 грн., суми прострочених платежів за комісією в розмірі 750, 00 грн., що в загальному розмірі становить 16 120, 72 грн. та сумнівів у суду не викликає, коли доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією за користування кредитом відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Отже, пред`явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які згідно ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Outcome: approved