Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

20.01.2025 до Дарницького районного суду м. Києва на підставі ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 19.12.2024 про направлення за підсудністю надійшла справа № 278/6380/24 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСК» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Позовна заява обґрунтована таким. 28.02.2020 о 17.05 год. на 8 км автодороги Т-0614 «Глибочиця Станишівка» сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi Q5 номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] (відповідач) та автомобіля КІА номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2020 у справі про адміністративне правопорушення № 278/623/20 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля Кіа номерний знак [NUMBER] були застраховані в ПрАТ «СК «АРСК» за договором добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 224871а9в від 09.08.2019. Потерпілий звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Заяву було розглянуто, а пошкодження автомобіля КІА номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилось на основі: - протокол № 20/2714 огляду транспортного засобу (дефектна відомість); - ремонтна калькуляція № 1.003.20.0 від 02.03.2020; - страхового акта № АRX2548511 від 13.03.2020; - страхового акта № АRX2548534 від 13.03.2020; - розрахунок страхового відшкодування. Позивач сплатив на користь власника пошкодженого автомобіля КІА номерний знак [NUMBER] суму страхового відшкодування 16 723,44 грн та доплату в розмірі 30 776,62 грн, разом - 47 500,06 грн. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою та другою ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки на момент дорожньо - транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля «AUDI Q5», номерний знак [NUMBER] , застрахований не був, то Позивач має право на стягнення суми сплаченого страхового відшкодування 47 500 (сорок сім п`ятсот) грн. 06 коп., з особи, відповідальної за завданий збиток, якою згідно постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2020 року по справі про адміністративне правопорушення № 278/623/20 є відповідач. Ухвалою від 07.02.2025 Дарницький районний суд м. Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження; постановив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Установив учасникам справи строки для подання заяв по суті. Перевіривши дані Єдиного державного реєстру судових рішень, суд установив, що ухвалою від 11.03.2025 Житомирський апеляційний суд Житомирської області у справі № 278/6380/24 витребував із Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу № 278/6380/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСК» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. 23.05.2025 справа № 278/6380/24 повернулась з Житомирського апеляційного суду Житомирської області до Дарницького районного суду м. Києва, у зв`язку з чим суд продовжує розгляд справи. Ухвалою від 20.06.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідачки від 14.03.2025 про перехід у загальне позовне провадження, продовжив розгляд справи № 278/6380/24 за правилами спрощеного позовного провадження. 02.10.2025 представник відповідачки - адвокат Томашевська О.А. подала письмові пояснення у справі (документ сформований в системі «Електронний суд» 02.10.2025, зареєстрований судом за вх. № 77107/25), які суд приймає до розгляду. У поясненнях представник зазначила таке. Звертаючись із позовом ПАТ «СК «АРКС» посилалося на те, що [PERSON] була визнана винною у вчиненні ДТП та притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2020. Аналізуючи вказану постанову слід зазначити, що вина [PERSON] у вчиненні ДТП не доведена належним чином. Так, у мотивувальній частині постанови не наведено жодного аналізу схеми ДТП, що сталася 28.02.2020 року о 17-05 годині на 8 км автодороги Т-0614 «Глибочиця - Станишівка» за участю автомобіля «AUDI Q5», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . При цьому, висновки суду щодо визнання винною [PERSON] побудовані на тому, що [PERSON] у судовому засіданні визнала свою вину. Разом із тим, [PERSON] не брала участі у судових засіданнях, так як не була обізнана про розгляд справи судом. Із листа Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області вбачається, що в Журналі відвідувачів Житомирського районного суду Житомирської області, який ведеться співробітниками територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області, відповідний запис щодо відвідування [PERSON] Житомирського районного суду Житомирської області за 21.04.2025 відсутній. Відтак, висновки суду про визнання вини [PERSON] у вчиненні ДТП є неправдивими, а вина у вчиненні ДТП [PERSON] є недоведеною належними доказами в розумінні приписів чинного законодавства. Вважає, що у задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити за недоведеністю її вини у вчиненні ДТП, що сталася 28.02.2020 року о 17-05 годині на 8 км автодороги Т-0614 «Глибочиця - Станишівка» за участю автомобіля «AUDI Q5», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , у ПАТ «СК «АРКС» відсутні підстави для пред`явлення вимоги про стягнення виплаченого за заявою [PERSON] страхового відшкодування за ремонт пошкодженого автомобіля. Окремої уваги заслуговує обрахунок розміру страхового відшкодування, яке ПАТ СК «АРКС» просить стягнути на свою користь. Пунктом 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містить обґрунтований розрахунок сум що стягується. Позивачем у позовній заяві не проведені розрахунки спричиненої шкоди згідно чинного законодавства. Так, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом, актом про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами), що кореспондується правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 753/21177/16-ц. Згідно з Протоколом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) №20/271 від 07.03.2020, складеного представником страховика при ДТП у автомобіля були наявні наступні пошкодження: розбита ліва сторона, розриви матеріалу лівої сторони облицьованого заднього бампера; пошкодження структурної покриття лівої сторони, відбиття кріплення лівої сторони, відбиття кріплення лівої сторони накладки заднього бампера; кришка багажника - деформація зі зміненням структури та складниками лівої сторони, пошкоджений каркас та розклеївся матеріал лівої сторони; емблема кришки багажника розбита; пошкоджене кріплення заглушки бампера під буксирувальний пристрій; подряпаний лакофарбовий покрив лівої сторони накладки кришки багажника зовнішня. Відповідача не було повідомлено про проведення огляду аварійно пошкодженого автомобіля, який проводився з метою його оцінки, що порушило право відповідача, зокрема право на змагальність, а сам огляд автомобіля, проведено за відсутності представника відповідача, що є порушенням вимог пункту 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року. При цьому у ремонтній калькуляції №1.003.20.0 від 02.03.2020, що склала «ФІРМА РЕМОНТАВТОМИР КОЛОР ТОВ» використані ціни на деталі із позначкою зірочки, при цьому відсутнє посилання оцінювача на джерело, з якого він бере ці ціни, тобто походження вихідних даних для розрахунків невідоме. Оцінювачем в порушення вимог Методики не використовувались комп`ютерні програми для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ іноземного виробництва "Audatex М21" та "Audatex М95". Так в самій ремонтній калькуляції № 1.003.20.0 від 02.03.2020 міститься позначка «Audatex», а навпроти найменування пошкоджених деталей зазначена їх вартість із позначкою зірочки, що свідчить про введення відповідних даних в ручному режимі, що дає підстави вважати, що ремонтна калькуляція складена за допомогою невідомої системи та в ручному режимі. Ремонтна калькуляція складена «ФІРМА - РЕМОНТАВТОМИР КОЛОР ТОВ» с. ВІННИЦЬКІ ХУТОРИ 02.03.2020, тобто до складення Протоколу огляду транспортного засобу (дефектна відомість) №20/271 від 07.03.2020. При цьому згідно відкритих даних такої фірми не існує. Відтак, ремонтна калькуляція №1.003.20.0 від 02.03.2020 є неналежним доказом у справі. Отже, сума заявлених збитків яку хоче стягнути позивач не розрахована відповідно до закону, відповідно не доведена. Для встановлення вартості (розміру) матеріальної шкоди, яка була завдана [PERSON] в результаті ДТП, яка сталася 28.02.2020, позивач повинен надати суду належні докази на підтвердження такого, які зібрані та подані в порядку, встановленому законом. В якості доказу, що підтверджує вартість виконання відновлювальних робіт ТЗ є висновок експерта, складений відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема експерт повинен бути попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Позивачем до матеріалів позовної заяви не надано належних доказів та не надано інформації про відновлювальні роботи з ремонту транспортного засобу пошкодженого в результаті ДТП, яка сталася 28.02.2020. Згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту, в якому не зазначено жодних відомостей в частині дати та реквізитів самого страхового акту, вказано, що вартість відновлювального ремонту становить 47 500, 06 грн. У графі «джерело даних» навпроти названого значення суми вказано - «Рахунок № Ф-00000468, ФБК - 000011 від 02.03.2020 ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] ». З наведеного слідує, що страхове відшкодування здійснено на підставі рахунків ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , виставлених страховій компанії за виконану роботу. При цьому позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обгрунтованої вартості таких робіт. Так, позивачем не надано жодних актів виконаних робіт вказаними ФОПами та не надано жодних підтверджуючих документів (квитанцій), які б свідчили про дійсну вартість закуплених деталей та проведених ремонтних робіт. Сам по собі Рахунок ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] не свідчить про обґрунтованість розміру вартості відновленого ремонту пошкодженого автомобіля. Посилання позивача, що виплата страхового відшкодування ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] здійснено на підставі ремонтної калькуляції є безпідставними, оскільки додана ремонтна калькуляція складена «ФІРМА-РЕМОНТАВТОМИР КОЛОР ТОВ» с. ВІННИЦЬКІ ХУТОРИ 02.03.2020, яка не здійснювала ремонтні роботи пошкодженого автомобіля, тим більше існування такої фірми неможливо встановити, так як в ній не зазначено жодних реєстраційних реквізитів. Крім того, стороною позивача не надано жодних договорів, що укладені між «ФІРМА -РЕМОНТАВТОМИР КОЛОР ТОВ» та ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , які б підтверджували, що ремонтна калькуляція здійснювалася на їх замовлення саме з метою встановлення вартості ремонту «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , за наслідками ДТП, яка сталася 28.02.2020. Таким чином, з наданих до суду доказів неможливо встановити чи відремонтований транспортний засіб «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , за наслідками ДТП, яка сталася 28.02.2020, а в разі проведення ремонтно-відновлювальних робіт встановити вартість таких відновлювальних робіт транспортного засобу. Тобто, яка саме сума фактично використаних грошових коштів була витрачена на такі ремонтно-відновлювальні роботи. Подані позивачем платіжні доручення на ім`я ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] не є беззаперечним доказом проведення ремонтних робіт без надання відповідних актів виконаних робіт із зазначенням конкретних робіт та їх вартості. У відповідь на адвокатський запит №85-1405 від 14.05.2025, ПАТ «СК «АРКС» повідомило, що станом на день надання відповіді на адвокатський запит акти виконаних робіт в матеріалах страхової справи відсутні, оскільки згідно умов договору добровільного страхування наземного транспорту « Класік » N 224871а9в від 09.08.2019 року не надання страхувальником таких документів не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Щодо надання ремонтної калькуляції на підставі якої було виставлено рахунки вказаних ФОП, повідомлено, що дана ремонтна калькуляція N 1.003.20.0 (1.003.20.0003750 MIS) від 02.03.2020 року долучена до матеріалів позовної заяви та наявна у [PERSON] як у учасника судової справи. Крім того дана ремонтна калькуляція наявна в матеріалах цивільної справи N? 278/6380/24. Щодо надання інформації ким проведено розрахунок завданого збитку транспортного засобу марки «КІА» номерний знак [NUMBER] та на підставі яких документів, повідомлено, що розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунків N Ф-00000468 від 02.03.2020 року ФОП [PERSON] , N ФБК-000011 від 02.03.2020 року та ремонтної калькуляції N 1.003.20.0 ( [INFO] ) від 02.03.2020 року). Розрахунок здійснений відділом врегулювання масових збитків Центру виплат м. Київ ПРАТ «СК «АРКС». Слід звернути увагу на суперечність поданих позивачем доказів, на підставі яких здійснено виплату страхового відшкодування. Зокрема позивачем подано ремонтну калькуляцію, яка складена із грубим порушенням норм чинного законодавства, про що зазначено вище, та розрахунок страхового відшкодування, де вказано підставою розрахунку розміру страхового відшкодування рахунки ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , які також не підтверджені та не обґрунтовані належними доказами. При цьому подані докази є взаємовиключними, з огляду на підстави обрахунку страхового відшкодування. Так ремонтна калькуляція є підставою для визначення розміру страхового відшкодування в тому випадку, якщо не проведено ремонт автомобіля та складено після попереднього огляду автомобіля. В той час рахунки ремонтних компаній, на підставі яких здійснюється оплата ремонтних послуг, є підтвердженням здійсненого ремонту пошкодженого транспортного засобу. При цьому обґрунтованість проведеного ремонту повинна бути підтверджена належними доказами з метою виключення здійснення оплати за проведення зайвих робіт, які не є предметом пошкоджень внаслідок конкретного ДТП. В даному випадку позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості визначення вартості страхового відшкодування за конкретні пошкодження автомобіля марки «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , яка була учасником ДТП, яке сталося28.02.2020 року о 17-05 годині на 8 км автодороги Т-0614 «Глибочиця - Станишівка», а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення. Представник позивача - адвокат Сечко С.В. подав відповідь на відзив (документ сформований в системі «Електронний суд» 23.10.2025, зареєстрований судом 24.10.2025 за вх. № 83325/25), в якій він зазначив таке. Як зазначалось в позовній заяві, 28.02.2020 року о 17-05 год., на 8 км автодороги Т-0614 "Глибочиця Станишівка", сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AUDI Q5», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] (далі - Відповідач) та автомобіля марки «Kia» номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] (далі - Потерпілий). Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2020 року по справі про адміністративне правопорушення № 278/623/20, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент дорожньо - транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Kia» номерний знак [NUMBER] були застраховані в ПРАТ «СК «АРКС» за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 224871а9в від 09.08.2019 року. На момент дорожньо - транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Kia» номерний знак [NUMBER] були застраховані в ПРАТ «СК «АРКС» за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 224871а9в від 09.08.2019 року. Потерпілий звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Заяву було розглянуто, а пошкодження автомобіля «Kia» номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: - Акту огляду транспортного засобу від 29.02.2020 року; - Звіту № 20/271 від 04.05.2020 року; - Протокол № 20/2714 огляду транспортного засобу (дефектна відомість); - Ремонтна калькуляція №1.003.20.0 від 02.03.2020 року (складена ТОВ «АВТОМИР КОЛОР»); - Страхового акту № ARX2548511 від 13.03.2020 року; - Страхового акту № ARX2548534 від 13.03.2019 року; - Розрахунок страхового відшкодування. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» сплатило на СТО ФОП [PERSON] та ФОП Бунецький суму страхового відшкодування в розмірі 16 723 (шістнадцять тисяч сімсот двадцять три) грн. 44 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 652043 від 16.03.2020 року та доплата в розмірі 30 776 (тридцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 62 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 652045 від 16.03.2020 року. 16 723 (шістнадцять тисяч сімсот двадцять три) грн. 44 коп. + 30 776 (тридцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 62 коп. = 47 500 (сорок сім п`ятсот ) грн. 06 коп. Слід зазначити, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, слід виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. В даному випадку, вартість відновлювального ремонту автомобіля ,автомобіля «Kia» номерний знак [NUMBER] згідно Рахунків № Ф-00000468 від 02.03.2020 року та № ФБК-000011 від 02.03.2020 року та ремонтної калькуляції №1.003.20.0 від 02.03.2020 року. У постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17 зроблено висновок, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. В даному випадку, доказами вартості відновлювального ремонту ТЗ та фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, є рахунки СТО № Ф-00000468 від 02.03.2020 року та № ФБК-000011 від 02.03.2020 року та докази їх оплати платіжні доручення № 652045 від 16.03.2020 року та № 652043 від 16.03.2020 року. Порядок визначення витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу визначає Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства Юстиції України та Фонду Державного Майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 137/5/2732 від 08.12.2004, №1335/5/1159 від 24.07.2009). Відповідно до п. 8.5.9. Методики кількість та вартість необхідних для ремонту матеріалів визначаються за інформацією довідкової літератури та комп`ютерних програм, розроблених за даними виробника КТЗ або за даними виробника лакофарбових (основних) і допоміжних матеріалів (додаток 8). Згідно з п. 8.5.10. Методики дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, теж беруть відповідно до додатка 8, інформаційного забезпечення від виробника КТЗ. Відповідно до п. 59 додатку 8 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів до переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням для складання кошторису відновлювального ремонту включена комп`ютерна програма "Audatex", і саме за допомогою цієї програми було здійснено калькуляцію №1.003.20.0 від 02.03.2020 року; та встановлено вартість ремонту автомобіля «Kia» номерний знак [NUMBER] . Належних доказів на підтвердження завдання пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди в іншому розмірі відповідачем не надано і матеріали справи не містять. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою та другою ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки на момент дорожньо - транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля «AUDI Q5», номерний знак [NUMBER] , застрахований не був, то Позивач має право на стягнення суми сплаченого страхового відшкодування 47 500 (сорок сім п`ятсот ) грн. 06 коп., з особи, відповідальної за завданий збиток, якою згідно постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2020 року по справі про адміністративне правопорушення № 278/623/20 є відповідач. Представник відповідача - адвокат Томашевська О.А. подала додаткові пояснення у справі (документ сформований в системі «Електронний суд» 30.01.2026, зареєстрований судом 30.01.2026 за вх. № 7084/2), в якій вона зазначила таке. В грудні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось до із позовною заявою до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.02.2020 року о 17-05 годині на 8 км автодороги Т-0614 «Глибочиця - Станишівка» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AUDI Q5», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2020 року по справі про адміністративне правопорушення № 278/623/20, [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого нормами ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Разом із тим, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). У частинах першій та третій статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»). Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18). Ураховуючи викладене, під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Так, звертаючись із позовом ПАТ «СК «АРКС» посилалося на те, що [PERSON] була визнана винною у вчиненні ДТП та притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2020. Аналізуючи вказану постанову слід зазначити, що вина [PERSON] у вчиненні ДТП не доведена належним чином. Так, у мотивувальній частині постанови не наведено жодного аналізу схеми ДТП, що сталася 28.02.2020 року о 17-05 годині на 8 км автодороги Т-0614 «Глибочиця - Станишівка» за участю автомобіля «AUDI Q5», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . При цьому, висновки суду щодо визнання винною [PERSON] побудовані на тому, що [PERSON] у судовому засіданні визнала свою вину. Разом із тим, [PERSON] не брала участі у судових засіданнях, так як не була обізнана про розгляд справи судом. Так, із листа Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області вбачається, що в Журналі відвідувачів Житомирського районного суду Житомирської області, який ведеться співробітниками територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області, відповідний запис щодо відвідування [PERSON] Житомирського районного суду Житомирської області за 21.04.2025 відсутній. Відтак, висновки суду про визнання вини [PERSON] у вчиненні ДТП є неправдивими, а вина у вчиненні ДТП [PERSON] є недоведеною належними доказами в розумінні приписів чинного законодавства. З огляду на наведені обставини та ряд інших порушень, 04.06.2025 [PERSON] подала апеляційну скаргу на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2020. Таким чином вважає, що у задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити за недоведеністю її вини у вчиненні ДТП, що сталася 28.02.2020 року о 17-05 годині на 8 км автодороги Т-0614 «Глибочиця - Станишівка» за участю автомобіля «AUDI Q5», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , у ПАТ «СК «АРКС» відсутні підстави для пред`явлення вимоги про стягнення виплаченого за заявою [PERSON] страхового відшкодування за ремонт пошкодженого автомобіля. Окремої уваги заслуговує обрахунок розміру страхового відшкодування, яке ПАТ СК «АРКС» просить стягнути на свою користь. Пунктом 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містить обґрунтований розрахунок сум що стягується. Позивачем у позовній заяві не проведені розрахунки спричиненої шкоди згідно чинного законодавства. Так, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом, актом про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами), що кореспондується правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 753/21177/16-ц, від 30 червня 2020 року по справі №200/12295/17, від 03 червня 2021 року по справі №461/2217/19. Оцінка майна має здійснюватися з урахуванням Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, яким визначено загальні засади. Наведений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021 року по справі №753/3055/18, від 19 травня 2021 року по справі №523/17998/17 У випадку, якщо ж звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є не належним доказом у справі (п.45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц). Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не містить визначення терміну калькуляція. В той же час згідно загального змісту даного Закону, калькуляцією є обчислення (розрахунок) собівартості одиниці продукції, виконаних робіт або наданих послуг, за елементами витрат та по суті, являється документально оформлений бухгалтерський розрахунок витрат у грошовому виразі. Відповідно калькуляція є внутрішнім бухгалтерським розрахунком та не являється навіть первинним документом. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір заподіяної в ДТП матеріальної шкоди в більшому розмірі, оскільки подані позивачем докази не є належними, так як є лише суб`єктивною думкою невідомого виконавця та які складена без огляду транспортного засобу за участі сторін, не містить підтверджуючих документів про кваліфікацію особи, яка складала звіт про оцінку та калькуляцію. Також відсутні докази, що вказаний ремонт проводився саме за наслідками ДТП. Доказів понесених витрат на проведений ремонт саме внаслідок спірного ДТП суду також не надано. Згідно з Протоколом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) №20/271 від 07.03.2020, складеного представником страховика при ДТП у автомобіля були наявні наступні пошкодження: розбита ліва сторона, розриви матеріалу лівої сторони облицьованого заднього бампера; пошкодження структурної покриття лівої сторони, відбиття кріплення лівої сторони, відбиття кріплення лівої сторони накладки заднього бампера; кришка багажника - деформація зі зміненням структури та складниками лівої сторони, пошкоджений каркас та розклеївся матеріал лівої сторони; емблема кришки багажника розбита; пошкоджене кріплення заглушки бампера під буксирувальний пристрій; подряпаний лакофарбовий покрив лівої сторони накладки кришки багажника зовнішня. Також варто зазначити, що відповідача не було повідомлено про проведення огляду аварійно пошкодженого автомобіля, який проводився з метою його оцінки, що порушило право відповідача, зокрема право на змагальність, а сам огляд автомобіля, проведено за відсутності представника відповідача, що є порушенням вимог пункту 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року. При цьому у ремонтній калькуляції №1.003.20.0 від 02.03.2020, що склала «ФІРМА РЕМОНТАВТОМИР КОЛОР ТОВ» використані ціни на деталі із позначкою зірочки, при цьому відсутнє посилання оцінювача на джерело, з якого він бере ці ціни, тобто походження вихідних даних для розрахунків невідоме. Оцінювачем в порушення вимог Методики не використовувались комп`ютерні програми для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ іноземного виробництва "Audatex М21" та "Audatex М95". Так в самій ремонтній калькуляції № 1.003.20.0 від 02.03.2020 міститься позначка «Audatex», а навпроти найменування пошкоджених деталей зазначена їх вартість із позначкою зірочки, що свідчить про введення відповідних даних в ручному режимі, що дає підстави вважати, що ремонтна калькуляція складена за допомогою невідомої системи та в ручному режимі. Ремонтна калькуляція складена «ФІРМА - РЕМОНТАВТОМИР КОЛОР ТОВ» с. ВІННИЦЬКІ ХУТОРИ 02.03.2020, тобто до складення Протоколу огляду транспортного засобу (дефектна відомість) №20/271 від 07.03.2020. При цьому згідно відкритих даних такої фірми не існує. Відтак, ремонтна калькуляція №1.003.20.0 від 02.03.2020 є неналежним доказом у справі. Отже, сума заявлених збитків яку хоче стягнути позивач не розрахована відповідно до закону, відповідно не доведена. Для встановлення вартості (розміру) матеріальної шкоди, яка була завдана [PERSON] в результаті ДТП, яка сталася 28.02.2020, позивач повинен надати суду належні докази на підтвердження такого, які зібрані та подані в порядку, встановленому законом. При поданні позову, в якості доказу, що підтверджує вартість виконання відновлювальних робіт ТЗ є висновок експерта, складений відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема експерт повинен бути попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Позивачем до матеріалів позовної заяви не надано належних доказів та не надано інформації про відновлювальні роботи з ремонту транспортного засобу пошкодженого в результаті ДТП, яка сталася 28.02.2020. Так, згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту, в якому не зазначено жодних відомостей в частині дати та реквізитів самого страхового акту, вказано, що вартість відновлювального ремонту становить 47 500, 06 грн. У графі «джерело даних» навпроти названого значення суми вказано - «Рахунок № Ф-00000468, ФБК - 000011 від 02.03.2020 ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] ». З наведеного слідує, що страхове відшкодування здійснено на підставі рахунків ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , виставлених страховій компанії за виконану роботу. При цьому позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обгрунтованої вартості таких робіт. Так, позивачем не надано жодних актів виконаних робіт вказаними ФОПами та не надано жодних підтверджуючих документів (квитанцій), які б свідчили про дійсну вартість закуплених деталей та проведених ремонтних робіт. Сам по собі Рахунок ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] не свідчить про обґрунтованість розміру вартості відновленого ремонту пошкодженого автомобіля. Посилання позивача, що виплата страхового відшкодування ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] здійснено на підставі ремонтної калькуляції є безпідставними, оскільки додана ремонтна калькуляція складена «ФІРМА-РЕМОНТАВТОМИР КОЛОР ТОВ» с. ВІННИЦЬКІ ХУТОРИ 02.03.2020, яка не здійснювала ремонтні роботи пошкодженого автомобіля, тим більше існування такої фірми неможливо встановити, так як в ній не зазначено жодних реєстраційних реквізитів. Крім того, стороною позивача не надано жодних договорів, що укладені між «ФІРМА -РЕМОНТАВТОМИР КОЛОР ТОВ» та ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , які б підтверджували, що ремонтна калькуляція здійснювалася на їх замовлення саме з метою встановлення вартості ремонту «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , за наслідками ДТП, яка сталася 28.02.2020. Таким чином, з наданих до суду доказів неможливо встановити чи відремонтований транспортний засіб «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , за наслідками ДТП, яка сталася 28.02.2020, а в разі проведення ремонтно-відновлювальних робіт встановити вартість таких відновлювальних робіт транспортного засобу. Тобто, яка саме сума фактично використаних грошових коштів була витрачена на такі ремонтно-відновлювальні роботи. Подані позивачем платіжні доручення на ім`я ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] не є беззаперечним доказом проведення ремонтних робіт без надання відповідних актів виконаних робіт із зазначенням конкретних робіт та їх вартості. Крім того слід наголосити, що у відповідь на адвокатський запит №85-1405 від 14.05.2025, ПАТ «СК «АРКС» повідомило, що станом на день надання відповіді на адвокатський запит акти виконаних робіт в матеріалах страхової справи відсутні, оскільки згідно умов договору добровільного страхування наземного транспорту «Класік» N? 224871а9в від 09.08.2019 року не надання страхувальником таких документів не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Щодо надання ремонтної калькуляції на підставі якої було виставлено рахунки вказаних ФОП, повідомлено, що дана ремонтна калькуляція N1.003.20.0 (1.003.20.0003750 MIS) від 02.03.2020 року долучена до матеріалів позовної заяви та наявна у [PERSON] як у учасника судової справи. Крім того дана ремонтна калькуляція наявна в матеріалах цивільної справи N 278/6380/24. Щодо надання інформації ким проведено розрахунок завданого збитку транспортного засобу марки «КІА» номерний знак [NUMBER] та на підставі яких документів, повідомлено, що розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунків N Ф-00000468 від 02.03.2020 року ФОП [PERSON] ,N ФБК-000011 від 02.03.2020 року та ремонтної калькуляції N1.003.20.0 (1.003.20.0003750_MIS) від 02.03.2020 року). Розрахунок здійснений відділом врегулювання масових збитків Центру виплат м. Київ ПРАТ «СК «АРКС». На підставі яких здійснено виплату страхового відшкодування. Зокрема позивачем подано ремонтну калькуляцію, яка складена із грубим порушенням норм чинного законодавства, про що зазначено вище, та розрахунок страхового відшкодування, де вказано підставою розрахунку розміру страхового відшкодування рахунки ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , які також не підтверджені та не обґрунтовані належними доказами. При цьому подані докази є взаємовиключними, з огляду на підстави обрахунку страхового відшкодування. Так ремонтна калькуляція є підставою для визначення розміру страхового відшкодування в тому випадку, якщо не проведено ремонт автомобіля та складено після попереднього огляду автомобіля. В той час рахунки ремонтних компаній, на підставі яких здійснюється оплата ремонтних послуг, є підтвердженням здійсненого ремонту пошкодженого транспортного засобу. При цьому обґрунтованість проведеного ремонту повинна бути підтверджена належними доказами з метою виключення здійснення оплати за проведення зайвих робіт, які не є предметом пошкоджень внаслідок конкретного ДТП. Крім того, заперечуючи щодо позиції відповідача, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» додатково додала копію Звіту №20/271 про оцінку автомобіля від 04.05.2020, який здійснено ФОП [PERSON] . Вказаний звіт не є висновком експерта в розумінні приписів ЦПК України, та не може бути належним доказом при розгляді справи судом та не є належним доказом щодо визначення вартості заподіяних збитків. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості визначення вартості страхового відшкодування за конкретні пошкодження автомобіля марки «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , яка була учасником ДТП, яке сталося 28.02.2020 року о 17-05 годині на 8 км автодороги Т-0614 «Глибочиця - Станишівка», а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення. Виходячи із наведеного, вважаю, що відсутні правові для задоволення позову ПАТ «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, а тому у задоволенні вимог позовної заяви слід відмовити за недоведеністю. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Правовідносини, які виникли між позивачами та відповідачем регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 1961-IV), який в свою чергу, регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. 28.02.2020 о 17.05 год. на 8 км автодороги Т-0614 «Глибочицька Станишівка» сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi Q 5 д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та автомобіля марки Кіа д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Вина водія [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2020 у справі № 278/623/20, яка набрала законної сили 04.05.2020 (а.с.4). Згідно з цією постановою 28.02.2020 о 17 год. 05 хв. на 8 км автодороги Т-0614 «Глибочиця-Станишівка», [PERSON] , керуючи автомобілем Audi Q 5, реєстраційний номер [NUMBER] , в порушення пп. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху (ПДР) не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечну швидкість руху, не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем марки Kia Ceed, реєстраційний номер [NUMBER] , який зупинився попереду в попутному напрямку. У результаті ДТП транспортні засоби механічно пошкоджені. Порушення [PERSON] вимог пунктів 12.1, 13.1 ПДР знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками. Таким чином, остання вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначила, що не визнає себе винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки участі в розгляді справи № 278/623/20 не приймала, доказів її вини у справі немає, тому подала апеляційну скаргу на зазначену постанову. Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Перевіривши дані Єдиного державного реєстру судових рішень, суд установив, що 04 червня 2025 року [PERSON] подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Просила поновити строк на апеляційне оскарження. Постановою Житомирського апеляційного суду від 07.05.2025 у справі № 278/623/20 відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2020 та повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала. Заперечення відповідачки про відсутність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 124 КУпАП є необґрунтованим, оскільки вона, не погоджуючись з постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2020 у справі № 278/623/23, подала апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду, за наслідками розгляду якої апеляційну скаргу було повернуто, тому вина водія [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2020 у справі № 278/623/20, яка набрала законної сили 04.05.2020. Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання ДТП не була забезпечена жодним страховиком (а.с.26). В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Kia Ceed, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] (а.с.13). Транспортний засіб Kia Ceed, реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований ПрАТ «СК «АРСК» за договором добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 224871а9в від 09.08.2019 (а.с.5-12). 28.02.2020 [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «АРСК» із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу Kia Ceed, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.14). 29.02.2020 проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Kia Ceed, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до ремонтної калькуляції № 1.003.20.0 від 02.03.2020 (згідно системи Audotex) вартість відновлювального ремонту (за вирахуванням 5%) становить 47 500,06 грн (а.с.16-18). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 224871а9в від 09.08.2019 розмір страхового відшкодування становить 47 500,06 грн (а.с.23). Відповідно до страхового акту № ARX2548511 від 13.03.2020 розмір страхового відшкодування, що належить до виплати ФОП [PERSON] становить 16 723,44 грн; призначення платежу: [PERSON] / [NUMBER] Страховий акт № ARX2548511 від 13.03.2020 Рахунок № Ф-0000468, ФБК-000011 від 02.03.2020 (а.с.19-20). Відповідно до страхового акту № ARX2548534 від 13.03.2020 розмір страхового відшкодування, що належить до виплати ФОП [PERSON] становить 30 776,62 грн; призначення платежу: [PERSON] / [NUMBER] Страховий акт № ARX2548534 від 13.03.2020 Рахунок № Ф-00000468, ФБК-000011 від 02.03.2020 (а.с.21-22). Відповідно до платіжного доручення № 652043 від 16.03.2020 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» перерахувало ФОП [PERSON] кошти в сумі 16 723,44 грн; призначення платежу: Страхове відшкодування згідно акту № ARX2548511, [PERSON] , ІПН [NUMBER] , рах № Ф-468 від 02.03.2020. Без ПДВ (а.с.24). Відповідно до платіжного доручення № 652045 від 16.03.2020 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСК» перерахувало ФОП [PERSON] кошти в сумі 30 776,62 грн; призначення платежу: Страхове відшкодування згідно акту № ARX2548534, [PERSON] , ІПН [NUMBER] , рах. № Ф-468 від 02.03.2020 без ПДВ (а.с.25). Згідно з ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Підпунктом 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 108 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначила таке: 1) розмір страхового відшкодування є завищеним та для встановлення дійсного розміру страхового відшкодування необхідно провести експерті автомеханічні (технічні) дослідження; 2) відповідача не було повідомлено про проведення огляду пошкодженого автомобіля; 3) у ремонтній калькуляції відсутнє посилання оцінювача на джерело, з якого визначаються ціни пошкоджених запчастин, оскільки є позначки *, а ремонтна калькуляція складена фірмою, про яку відсутня будь-яка інформація; 4) ремонтна калькуляція не є належним доказом у цій справі; 5) надані платіжні доручення на ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] не є доказом проведення ремонтних робіт. Щодо доводів відповідача про те, що розмір страхового відшкодування є завищеним та для встановлення дійсного розміру страхового відшкодування необхідно провести експерті автомеханічні (технічні) дослідження. Відповідач, не погоджуючись з розміром страхового відшкодування, зазначила про необхідність проводити експертні автомеханічні (технічні) дослідження, однак клопотань щодо призначення експертизи не заявляв, тому такі твердження є необґрунтованими. Щодо тверджень відповідача про неповідомлення її про проведення огляду пошкодженого автомобіля, як підставу для відмови в задоволенні позову, суд зазначає таке. Статтею 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 1961-IV) передбачено дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). 34.1. Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. 34.2. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 34.3. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). 34.4. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Отже, ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою передбачені дії страховика після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, не передбачено обов`язку залучати до огляду пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля іншого учасника ДТП, тому твердження відповідача є необґрунтованими. Щодо наступних тверджень відповідача, суд зазначає таке. Порядок визначення витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу визначає Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду Державного Майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 137/5/2732 від 08.12.2004, № 1335/5/1159 від 24.07.2009). Відповідно до п. 8.5.9 Методики кількість та вартість необхідних для ремонту матеріалів визначаються за інформацією довідкової літератури та комп`ютерних програм, розроблених за даними виробника КТЗ або за даними виробника лакофарбових (основних) і допоміжних матеріалів (додаток 8). Відповідно до п. 8.5.10 Методики дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, беруть відповідно до додатка 8, інформаційного забезпечення від виробника КТЗ, а також інших джерел, які містять у собі необхідну інформацію щодо оригінальних складників. Відповідно до п. 59 додатку 8 до Методики до переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням для складення кошторису відновлювального ремонту включена комп`ютерна програма Audotex. Саме за допомогою комп`ютерної програми Audotex складено калькуляцію № 1.003.20.0 від 02.03.2020. На сайті https://audatex.ua/support/docs/audanet/179-calculation-sample міститься зразок калькуляції Audatex із поясненнями. «*» - Каталожний номер змінено користувачем Каталожний номер запчастини - це унікальний числовий або буквено-числовий код будь-якої деталі певного автомобіля. Отже, при здійсненні ремонтної калькуляції в залежності від марки та моделі автомобіля здійснюється зміна каталожного номеру запчастини та при цьому має позначку *. Щодо юридичної особи, спеціалістом якої здійснено 02.03.2020 ремонту калькуляцію, зазначена компанія зареєстрована на загальній системі оподаткування: повна назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомир колор»; код ЄДРПОУ - 42077070; місцезнаходження: 23219, Україна, Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Вінницькі Хутори, вул. Немирівське шосе, буд 94-А. Отже, твердження відповідача щодо відсутності посилання оцінювача на джерело, з якого визначаються ціни пошкоджених запчастин, оскільки є позначки *, а ремонтна калькуляція складена фірмою, про яку відсутня будь-яка інформація, також не є обґрунтованими. Суд відхиляє твердження відповідача про те, що ремонтна калькуляція не є належним доказом у цій справі, з таких мотивів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Предметом доказування у цій справі є факт настання страхового випадку, розмір завданої шкоди, виконання страховиком (страхувальником) зобов`язання щодо виплати відшкодування за проведений ремонт пошкодженого автомобіля потерпілому. Тобто ремонтна калькуляція містить інформацію щодо розміру завданої шкоди транспортному засобу Kia Ceed, реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, Твердження відповідача про те, що надані платіжні доручення на ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] не є доказом проведення ремонтних робіт, не є обґрунтованими з огляду на таке. Надані позивачем платіжні доручення про оплату ремонтних робіт пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП Kia Ceed, реєстраційний номер [NUMBER] у призначенні платежу містять інформацію, зокрема про страховий акт, на підставі якого визначено розмір страхового відшкодування та номер рахунку на оплату. Крім того, представник позивача до відповіді на відзив приєднав рахунки: - ФБК-000011 від 02.03.2020, сформованої ФОП [PERSON] , на підставі калькуляції № 1.003.20.0 від 02.03.2020, вартість ремонту 30 776,62 грн; - ФБК-00000468 від 02.03.2020, сформованої ФОП [PERSON] , на підставі калькуляції № 1.003.20.0 від 02.03.2020, вартість ремонту 16 723,44 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки з вини відповідача, яка встановлена постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 21.04.2020 у справі № 278/623/20 та яка набрала законної сили, яка керувала транспортним засобом Audi Q 5, реєстраційний номер [NUMBER] , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої заподіяно механічні пошкодження автомобілю Kia Ceed, реєстраційний номер [NUMBER] , позивач відшкодував власнику автомобіля Kia Ceed, реєстраційний номер [NUMBER] майнову шкоду - виплатив страхову виплату в розмірі 47 500,06 грн за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «Класік» № 224971а9в від 09.08.2019, розмір якої відповідач не спростувала, клопотань про призначення експертизи у справі не подавала, зважаючи, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача внаслідок суброгації, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved