Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

У суд звернулася [PERSON] з позовом, а 02.03.2026 представником позивача адвокатом Парфенчук Ю. А. подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, яку судом прийнято до розгляду і в якій позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18 січня 2018 року), [INFO] , який с батьком [PERSON] . Ще за життя [PERSON] склав заповіт - 28.03.2017 року, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому належить і на нащо за законом матиме право, на випадок своєї смерті заповів своїй дочці - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок по [ADDRESS] , право власності на який згідно свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Кременецької районної ради 19.07.1988 року зареєстровано за [PERSON] за реєстровим № 821, книга № 3. Позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса в Кременецьку державну нотаріальну контору із заявою про видачу їй свідоцтва на право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] . 12.11.2025 року [PERSON] отримала від нотаріуса відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки постійне місце проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] не підтверджено відповідними документами і у шестимісячний термін спадкоємець не подала заяву про прийняття спадщини. У зв`язку із нотаріальною відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. 02 лютого 2026 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження. Представник відповідача в судове засідання подав заяву, у якій просить слухати справу за наявним матеріалами без участі представника відповідача. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, немає. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] , мати [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 03.02.1974 року Горинською сільською радою, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (на російський мові) [PERSON] народився [INFO] Згідно свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 08.10.1977 року, [PERSON] (у віці 18 р.) та [PERSON] (у віці 21 р.) уклали шлюб 08.10.1949 р. Прізвище дружини та чоловіка після реєстрації шлюбу присвоєно - « [PERSON] ». Згідно трудової книжки прізвище [PERSON] , 1930 р.н., змінено на « [PERSON] » на підставі паспорта [NUMBER] виданого 02.06.1977 р. Кременецьким РОВД. У військовому квитку серії [NUMBER] від 03.07.1963 року (на російській мові) виданому [PERSON] , [INFO] , здійснено виправлення у прізвищі: « [PERSON] » - змінено на « [PERSON] », та по-багькові « [PERSON] » виправлено на « [PERSON] ». Із зазначених документів слідує, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, та є батьком [PERSON] . Згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 19 липня 1988 року № 218, в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] . 28 березня 2017 року [PERSON] було складено заповіт, зареєстрований Горинською сільською радою у реєстрі за № 24, на користь своєї дочки [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 січня 2018 року, [PERSON] помер [INFO] . 12 листопада 2025 року постановою державного нотаріуса Кременецького нотаріального округу Остапчуком В. П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] попустила шестимісячний термін для прийняття спадщини, також не представлено доказів родинних відносин. Відповідно до відомості відділу «ЦНАП» Кременецької міської ради від 13.11.2025 № 4519/08-24 в період з 02.06.1977 по 18.01.2018 [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Згідно Акту про встановлення фактів від 20.01.2018 депутата Кременецької міської ради Гринюка О. А. встановлено, що гр. [PERSON] проживав в сім`ї своєї дочки [PERSON] в [ADDRESS] з серпня 2017 року по день смерті [INFO] . Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин. У відповідності до статей 1217, 1218 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1261 Цивільного Кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. В судовому засіданні встановлено, що єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] є сторони по справі. Однак, відповідач не заперечує проти спадкування вищезазначеного майна позивачами, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК). Позивач не просить стягнути з відповідача судові витрати. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved