Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

У вересні 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 13.04.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №3991750, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало останньому кредит в розмірі 16 500,00 грн., строком на 360 днів, а відповідач зобов`язався його повернути в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами. 30.11.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір №30112021, за яким ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3991750. 23.05.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір №23/05/24, за яким ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3991750. 30.04.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2109839595291, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» надало останньому кредит в розмірі 2 100,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. 30.04.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2112052208236, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» надало останньому кредит в розмірі 2 400,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. 03.05.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2112355138021, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» надало останньому кредит в розмірі 4 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. 04.05.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2112470748338, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» надало останньому кредит в розмірі 1 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. 05.05.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2112555091048, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» надало останньому кредит в розмірі 2 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. 01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №1-12, за яким ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2109839595291 від 30.04.2021, №2112052208236 від 30.04.2021, №2112355138021 від 03.05.2021, №2112470748338 від 04.05.2021 та №2112555091048 від 05.05.2021. 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023, за яким ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2109839595291 від 30.04.2021, №2112052208236 від 30.04.2021, №2112355138021 від 03.05.2021, №2112470748338 від 04.05.2021 та №2112555091048 від 05.05.2021. 18.02.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір №18-02/25, за яким ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2109839595291 від 30.04.2021, №2112052208236 від 30.04.2021, №2112355138021 від 03.05.2021, №2112470748338 від 04.05.2021 та №2112555091048 від 05.05.2021. Відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитними договорами №3991750 від 13.04.2021, № 2109839595291 від 30.04.2021, №2112052208236 від 30.04.2021, №2112355138021 від 03.05.2021, №2112470748338 від 04.05.2021 та №2112555091048 від 05.05.2021, а тому станом на день формування позовної заяви в нього утворилась заборгованість: 1)за кредитним договором №3991750 від 13.04.2021 в розмірі 43 026,85 грн., з яких: 15 550,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 27 476,85 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 2)за кредитним договором № 2109839595291 від 30.04.2021 в розмірі 38 461,50 грн., з яких: 2 100,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 36 361,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 3)за кредитним договором № 2112052208236 від 30.04.2021 в розмірі 43 956,00 грн., з яких: 2 400,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 41 556,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 4)за кредитним договором №2112355138021 від 03.05.2021 в розмірі 83 452,95 грн., з яких: 4 500,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 78 952,95 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 5)за кредитним договором №2112470748338 від 04.05.2021 в розмірі 18 621,80 грн., з яких: 1 000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 17 621,80 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 6)за кредитним договором №2112555091048 від 05.05.2021 в розмірі 37 397,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 35 397,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними договорами №3991750 від 13.04.2021, № 2109839595291 від 30.04.2021, №2112052208236 від 30.04.2021, №2112355138021 від 03.05.2021, №2112470748338 від 04.05.2021 та №2112555091048 від 05.05.2021 в загальному розмірі у розмірі 233 507,45 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 24.09.2025 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. По справі призначено підготовче судове засідання. Наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра № 98 від 22.12.2025 суддю [PERSON] відраховано зі штату Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра (відрядженого з Добропільського міськрайонного суду Донецької області), у зв`язку з призначенням Указом Президента України № 933/2025 від 13.12.2025 суддею Центрального апеляційного господарського суду з 05.01.2026. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана цивільна справа 12.01.2026 надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Подорець О.Б. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 13.01.2026 дану цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Розгляд (формування та зберігання) судової справи визначено проводити в змішаній (паперовій та електронній) формі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 18.02.2026 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду. У судове засідання представник позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Кононович О.М. через систему «Електронний суд» надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, 18.11.2025 стороною відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача адвокат Кононович О.М. просила відмовити у її задоволенні в повному обсязі, оскільки позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів перерахування та отримання [PERSON] грошових коштів за кредитними договорами № 2109839595291 від 30.04.2021, №2112052208236 від 30.04.2021, №2112355138021 від 03.05.2021, №2112470748338 від 04.05.2021 та №2112555091048 від 05.05.2021. Відповідач ніколи не укладав з ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» даних кредитних договорів та ніколи не звертався до даної кредитної установи з заявою, у тому числі електронною, про отримання споживчого кредиту. Це ж стосується й кредитного договору №3991750 від 13.04.2021, який нібито був укладений між [PERSON] та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Також, представник відповідача звернула увагу суду на те, що всі додані позивачем розрахунки суми боргу містять інформацію про нарахування відсотків за користування кредитом, сума якої складає втричі більше ніж сума недоведеного позивачем кредиту, що є порушенням Закону України «Про споживче кредитування». Загальна сума тіла кредиту, яку заявляє позивач становить 28 500,00 грн., тоді як сума нарахованих процентів складає 205 007,45 грн., що значно перевищує тіло кредиту, яке не визнає відповідач. Разом з тим представник відповідача у відзиві зазначила, що станом на час розгляду справи, відповідач має статус військовослужбовця та на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист щодо сплати процентів за користування кредитом, а саме: звільнення від сплати відсотків за користування кредитом, звільнення від сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.04.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №3991750, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало останньому кредит в розмірі 16 500,00 грн., строком на 360 днів, а відповідач зобов`язався його повернути в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами. 13.04.2021 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» здійснило зарахування коштів в розмірі 16 500,00 грн. на рахунок [PERSON] , що підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 13.04.2021 по 05.06.2021, наданою АТ КБ «ПриватБанк» за вх.№12241 від 23.03.2026. 30.04.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2109839595291, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» надало останньому кредит в розмірі 2 100,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. 30.04.2021 ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» здійснило зарахування коштів в розмірі 2 100,00 грн. на рахунок [PERSON] , що підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 13.04.2021 по 05.06.2021, наданою АТ КБ «ПриватБанк» за вх.№12241 від 23.03.2026. 30.04.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2112052208236, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» надало останньому кредит в розмірі 2 400,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. 30.04.2021 ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» здійснило зарахування коштів в розмірі 2 400,00 грн. на рахунок [PERSON] , що підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 13.04.2021 по 05.06.2021, наданою АТ КБ «ПриватБанк» за вх.№12241 від 23.03.2026. 03.05.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2112355138021, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» надало останньому кредит в розмірі 4 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. 03.05.2021 ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» здійснило зарахування коштів в розмірі 4 500,00 грн. на рахунок [PERSON] , що підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 13.04.2021 по 05.06.2021, наданою АТ КБ «ПриватБанк» за вх.№12241 від 23.03.2026. 04.05.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2112470748338, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» надало останньому кредит в розмірі 1 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. 04.05.2021 ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» здійснило зарахування коштів в розмірі 1 000,00 грн. на рахунок [PERSON] , що підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 13.04.2021 по 05.06.2021, наданою АТ КБ «ПриватБанк» за вх.№12241 від 23.03.2026. 05.05.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №2112555091048, відповідно до умов якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» надало останньому кредит в розмірі 2 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. 05.05.2021 ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» здійснило зарахування коштів в розмірі 2 000,00 грн. на рахунок [PERSON] , що підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 13.04.2021 по 05.06.2021, наданою АТ КБ «ПриватБанк» за вх.№12241 від 23.03.2026. 30.11.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу №30112021, за яким ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3991750 від 13.04.2021, що підтверджується витягом з реєстру боржників від 30.11.2021. 23.05.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №23/05/24, за яким ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3991750від 13.04.2021, що підтверджується реєстром заборгованостей №1 від 23.05.2024. 01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №1-12, за яким ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2109839595291 від 30.04.2021, №2112052208236 від 30.04.2021, №2112355138021 від 03.05.2021, №2112470748338 від 04.05.2021 та №2112555091048 від 05.05.2021, що підтверджується реєстром боржників до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021. 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2109839595291 від 30.04.2021, №2112052208236 від 30.04.2021, №2112355138021 від 03.05.2021, №2112470748338 від 04.05.2021 та №2112555091048 від 05.05.2021, що підтверджується реєстром боржників до договору№10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023. 18.02.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір №18-02/25про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2109839595291 від 30.04.2021, №2112052208236 від 30.04.2021, №2112355138021 від 03.05.2021, №2112470748338 від 04.05.2021 та №2112555091048 від 05.05.2021,що підтверджується реєстром боржників від 18.02.2025. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судовим розглядом встановлено, що вищевказані кредитні договори були укладені між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з якою пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Істотні умови електронного договору визначені Цивільним кодексом України та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 3-5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Частинами 1-2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина перша статті 1078 ЦК України передбачає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку, відповідач [PERSON] належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитними договорами №3991750 від 13.04.2021, № 2109839595291 від 30.04.2021, №2112052208236 від 30.04.2021, №2112355138021 від 03.05.2021, №2112470748338 від 04.05.2021 та №2112555091048 від 05.05.2021, а тому має заборгованість: 1)за кредитним договором №3991750 від 13.04.2021 в розмірі 43 026,85 грн., з яких: 15 550,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 27 476,85 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №3991750 від 13.04.2021; 2)за кредитним договором № 2109839595291 від 30.04.2021 в розмірі 38 461,50 грн., з яких: 2 100,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 36 361,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2109839595291 від 30.04.2021; 3)за кредитним договором № 2112052208236 від 30.04.2021 в розмірі 43 956,00 грн., з яких: 2 400,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 41 556,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги,що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2112052208236 від 30.04.2021; 4)за кредитним договором №2112355138021 від 03.05.2021 в розмірі 83 452,95 грн., з яких: 4 500,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 78 952,95 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №2112355138021 від 03.05.2021; 5)за кредитним договором №2112470748338 від 04.05.2021 в розмірі 18 621,80 грн., з яких: 1 000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 17 621,80 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №2112470748338 від 04.05.2021; 6)за кредитним договором №2112555091048 від 05.05.2021 в розмірі 37 397,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 35 397,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №2112555091048 від 05.05.2021. Суд не може прийняти до уваги твердження сторони відповідача, що вищезазначені кредитні договори не укладались, оскільки факт перерахування грошових коштів за даними кредитними договорами на банківський рахунок [PERSON] підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 13.04.2021 по 05.06.2021, наданою АТ КБ «ПриватБанк» за вх.№12241 від 23.03.2026. Таким чином, підписанням кредитних договорів №3991750 від 13.04.2021, № 2109839595291 від 30.04.2021, №2112052208236 від 30.04.2021, №2112355138021 від 03.05.2021, №2112470748338 від 04.05.2021 та №2112555091048 від 05.05.2021 відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма їх істотними умовами, але порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати кредиту. Утім, щодо розміру заявлених до стягнення з відповідача [PERSON] відсотків за користування кредитними коштами слід зазначити наступне. Суд звертає увагу, що сума відсотків, заявлена до стягнення з відповідача: за кредитним договором №3991750 від 13.04.2021 в розмірі 27 476,85 грн.; за кредитним договором № 2109839595291 від 30.04.2021 в розмірі 36 361,50 грн.; за кредитним договором № 2112052208236 від 30.04.2021 в розмірі 41 556,00 грн.; за кредитним договором №2112355138021 від 03.05.2021 в розмірі 78 952,95 грн.; за кредитним договором №2112470748338 від 04.05.2021 в розмірі 17 621,80 грн.; за кредитним договором №2112555091048 від 05.05.2021 в розмірі 35 397,00 грн. з огляду на сам розмір кредиту за даними кредитними договорами є явно завищеною, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року №39/248 "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями. Пунктами 1.2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року №39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року №543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23.04.2008 про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди. Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином ефективного вибору. Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абз.3 пп.3.2 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). Окрім цього, як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст. 3, ч.3 ст. 509 та ч.1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення. У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками фізичними особами. Такого ж самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20). Також, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Відповідно до пункту 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Застосовуючи аналогію та враховуючи те, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами за кредитними договорами №3991750 від 13.04.2021 в розмірі 27 476,85 грн.; № 2109839595291 від 30.04.2021 в розмірі 36 361,50 грн.; № 2112052208236 від 30.04.2021 в розмірі 41 556,00 грн.; №2112355138021 від 03.05.2021 в розмірі 78 952,95 грн.; №2112470748338 від 04.05.2021 в розмірі 17 621,80 грн.; №2112555091048 від 05.05.2021 в розмірі 35 397,00 грн. не є співрозмірною сумі кредиту за кредитними договорами №3991750 від 13.04.2021 в розмірі 16 500,00 грн.; № 2109839595291 від 30.04.2021 в розмірі 2 100,00 грн.; № 2112052208236 від 30.04.2021 в розмірі 2 400,00 грн.; №2112355138021 від 03.05.2021 в розмірі 4 500,00 грн.; №2112470748338 від 04.05.2021 в розмірі 1 000,00 грн.; №2112555091048 від 05.05.2021 в розмірі 2 000,00 грн., суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, суд дійшов висновку про те, що необхідно зменшити розмір процентів за вказаним договором до розміру отриманих відповідачем кредитних коштів. Щодо нарахування відсотків з урахуванням доводів сторони відповідача про наявність у відповідача права на списання вказаних відсотків як особи, що проходить військову службу, суд зазначає наступне. Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Пунктом 3 Прикінцевих положень зазначеного Закону передбачено поширення дії, зокрема підпункту 3 п. 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців із початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. З системного аналізу наведеної норми права вбачається, що звільняються від нарахування відсотків військовослужбовці, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на весь час їх призову. З наявної в матеріалах справи копії військового квитка серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] з серпня 2025 року на підставі Указу Президента України № 69/2022 призваний у Збройні Сили України. Утім, проценти за вищевказаними кредитними договорами були нарахові кредитодавцями до цього періоду. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами: 1) №3991750 від 13.04.2021 в розмірі 32 050,00 грн., з яких: 15 550,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 16 500,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 2) № 2109839595291 від 30.04.2021 в розмірі 4 200,00 грн., з яких: 2 100,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 2 100,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 3) № 2112052208236 від 30.04.2021 в розмірі 4 800,00 грн., з яких: 2 400,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 2 400,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 4) №2112355138021 від 03.05.2021 в розмірі 9 000,00 грн., з яких: 4 500,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 4 500,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 5) №2112470748338 від 04.05.2021 в розмірі 2 000,00 грн., з яких: 1 000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 1 000,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 6) №2112555091048 від 05.05.2021 в розмірі 4 000,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 2 000,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Що стосується судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини 1-2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20.09.2018 суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС; заявку на надання юридичної допомоги №652 від 01.07.2025 вартістю 25 000,00 грн.; витяг з акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025. У постанові Верховного Суду від 20.10.2021 у справі № 757/29103/20-ц зазначено, що витрати за адвокатські послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №206/4841/20 звернула увагу на те, що при вирішенні питань про відшкодування витрат на професійну правову допомогу та покладення на сторони судових витрат має враховуватися принцип пропорційності задоволених позовних вимог. У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи принцип пропорційності задоволених вимог при покладенні на сторін судових витрат та зважаючи на те, що з пред`явлених позовних вимог задоволено лише 24%, суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають також частковому задоволенню у розмірі 24% від заявлених вимог, тобто на суму 6 000,00 грн., а отже, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 672,60 грн. (2 802,09 грн. х 56 050,00 грн. : 233 507,45 грн.).

Outcome: partial