Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовною заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем та визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що [INFO] померла її сестра [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, 1/5 частина земельної ділянки площею 2, 2992 за кадастровим № 0522487400:01:000:0103, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Вінницька обл., Хмільницький (Літинський) район, Шевченківська сільська рада. Вона на момент смерті сестри постійно проживала разом із нею та була переконана, що прийняття нею спадщини після смерті сестри [PERSON] відбулось у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Однак, коли 19.06.2025 вона звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Ясінської О.М. для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її сестри [PERSON] , їй було надано роз`яснення від 19.06.2025 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За таких підстав, змушена звернутися до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Чернілевська Р.В. в судовому засіданні заяву просить задовольнити повністю з підстав зазначених у ній. Встановлення заявленого факту надасть можливість її довірительці оформити спадщину після смерті сестри. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Хмільницької міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи без участі представника. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Із показань свідків [PERSON] та [PERSON] допитаних в судовому засіданні встановлено, що вони є рідними сестрами позивачки і покійна [PERSON] також є їхньою сестрою. Вказали, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] , однією сім`єю, так як вона була неповнолітньою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.10) її батьками зазначені [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.11) [PERSON] [INFO] померла. Відповідно до листа приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Ясінської О.М. (а.с.11 з.-12) [PERSON] надано роз`яснення від 19.06.2025 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її сестри [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.15) [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.16 зв.) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали у спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] по 1/5 частці земельної ділянки площею 2, 2992 за кадастровим номером 0522487400:01:000:0103, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою Вінницька область, Хмільницький (Літинський) район, Шевченківська сільська рада. Рішенням Літиснького районного суду Вінницької області від 20.02.2008 року (а.с.23) позбавлено батьківських прав [PERSON] , 1968 року народження, відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 01 липня 2020 року в справі № 222/1109/17 (провадження № 61-43496св18), а також у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши докази які містяться в матеріалах цивільної справи, беручи до уваги покази свідків, суд приходить до висновку, що в сукупності можливо стверджувати, що заявник [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] спільно проживали на момент відкриття спадщини. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію позивача, представника позивача та показання свідків, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини позивач не може зареєструвати за собою право власності, а тому з метою захисту майнових прав [PERSON] позов підлягає до задоволення, оскільки вона є спадкоємицею і має право на оформлення спадщини.

Outcome: approved