Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

У січні 2026 року позивач приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надаються ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" мешканцям квартири [ADDRESS] . Позивач стверджував, що відповідач належним чином не сплачував за отримані послуги, допустив заборгованість з їх оплати у сумі 42819,79 грн. З цих підстав ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" просило суд стягнути з [PERSON] заборгованість з оплати за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення за період 01 грудня 2016 року до 30 вересня 2025 року у сумі 40789,46 грн, заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування у сумі 2030,33 грн, втрати від інфляції у сумі 26056,00 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 5299,08 грн. Також позивач просив присудити з відповідача судовий збір у сумі 3028,30 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Зазначена ухвала була надіслана відповідачеві за адресою, за якою зареєстроване його місце проживання. Поштове відправлення з ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 22 січня 2026 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі 03 лютого 2026 року повернуто відправнику з проставленням у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи у місці проживання. Отже, за положеннями п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала судді Оболонського районного суду міста Києва від 22 січня 2026 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачеві 03 лютого 2026 року (зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19). Відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву у строк, визначений ухвалою про відкриття провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII. Правовідносини з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року № 85) (далі - Правила надання послуг з централізованого опалення та централізованого водовідведення). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Водночас такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно знаведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 461/12597/15-ц, від 09 серпня 2019 року № 459/3958/15-ц). Відповідно до п. 38 Правил надання послуг з централізованого опалення та централізованого водовідведення споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом з`ясовано, що місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване в квартирі [ADDRESS] . Мешканцям квартири [ADDRESS] ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" надаються послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідно до п. п. 1, 5, 8 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII виконавець зобов`язаний: забезпечувати своєчасність, безперервність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт. Водночас факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги (що є порушенням умов договору у розумінні ст. ст. 526, 530 ЦК України) повинен бути зафіксований належним чином (на це звертає увагу Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 640/18143/16-ц). За положеннями ч. ч. 1-2 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. 3 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII). Оскільки ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" надавались [PERSON] , який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, який отримував вказані послуги і користувався ними, у відповідача виник обов`язок оплатити ці послуги. За період з 01 грудня 2016 року до 30 вересня 2025 року загальний розмір заборгованості [PERSON] з оплати житлово-комунальних послуг становить 42819,79 грн, в тому числі заборгованість з оплати за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення у сумі 40789,46 грн, заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування у сумі 2030,33 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача. Власного розрахунку на спростування розрахунку позивача відповідач не надав. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях (такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі №130/1058/16). Зважаючи на те, що зобов`язання [PERSON] з оплати житлово-комунальних послуг визначене у гривні, ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" має право вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції. Втрати позивача від інфляції, розраховані ним, становлять 26056,00 грн, а три проценти річних від простроченої суми - 5299,08 грн. Доказів на спростування розрахунку цих сум чи власного розрахунку відповідач суду не надав. Отже, стягненню з [PERSON] на користь ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" підлягають втрати від інфляції у сумі 26056,00 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 5299,08 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved