Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №169268618 від 10.03.2021 в розмірі 52043,95 грн., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 10.03.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір №169268618 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV664QP. Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Таким чином ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перед тим, як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Одночасно з підписанням договору, товариство відправило на електронну адресу, вказану відповідачем у заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі 2600 грн. шляхом перерахування через банк провайдер. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 22000 грн. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01. В подальшому, до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги №153 від 28.09.2021, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання умов вказаного договору підписали реєстр прав вимоги №10 від 31.07.2023 до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 03.11.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» укладено Договір факторингу №11/07/25-Е відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ейс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 14.07.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 52043,95 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором №169268618 від 10.03.2021, становить - 52043,95 грн., яка складається з наступного: 10665,35 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 41378,60 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь вказану заборгованість. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 16.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази. Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась на адресу реєстрації відповідача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи норми п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір №169268618 у формі електронного документу з використанням електронного підпису створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV664QP. Відповідно до п.1.1, п.1.2. Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику Кредит на суму 2600 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту Позичальником. Відповідно до п.1.4 Договору за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти, які нараховуються в наступному порядку: п. 1.4.1. виключно на період строку, визначеного в п.1.2. Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 474,50 процентів річних, що становить 1,30 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; п.1.4.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 473,30 процентів річних, що становить 1,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Згідно п.1.4.3 Договору У випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п?ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. 3 огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього Договору. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. Зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду (п. 1.7.1. Договору) Відповідно до п.1.8 Договору проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 та 1.7.2. Договору, нараховуються за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Кредиту та до дня фактичного повернення суми Кредиту Позичальником. Пунктом 1.10. Договору передбачено, що продовження строку Дисконтного періоду та настання відкладальних обставин, що мають наслідком продовження строку надання Кредиту, застосування Базової процентної ставки та нарахування процентів за ставкою, що застосовується після закінчення Дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього Договору та не потребує змін цього Договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови Договору, в тому числі порядок продовження строку дії Договору, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені Сторонами під час укладення цього Договору. Згідно з п.4.3. Договору сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до п.4.4 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (а.с.10 - 12). 14.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №169268618 від 10.03.2021, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму Кредиту на суму 1500 грн. з 14.03.2021 на строк дії договору №169268618 від 10.03.2021 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору (а.с.13). 16.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №169268618 від 10.03.2021, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму Кредиту на суму 2200 грн. з 16.03.2021 на строк дії договору №169268618 від 10.03.2021 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору (а.с.14). 18.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №169268618 від 10.03.2021, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму Кредиту на суму 1700 грн. з 18.03.2021 на строк дії договору №169268618 від 10.03.2021 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору (а.с.15). 22.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №169268618 від 10.03.2021, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму Кредиту на суму 2000 грн. з 22.03.2021 на строк дії договору №169268618 від 10.03.2021 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору (а.с.16). 25.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №169268618 від 10.03.2021, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму Кредиту на суму 1200 грн. з 25.03.2021 на строк дії договору №169268618 від 10.03.2021 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору (а.с.17). Виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 22000 гривень відповідачеві [PERSON] підтверджується платіжними дорученнями від 10.03.2021, 14.03.2021, 16.03.2021, 18.03.2021, 22.03.2021, 25.03.2021, а також виписками про рух коштів АТ КБ «Приватбанк» (а.с.21-23 на звороті). Як вбачається із повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] в банку емітовано карти № [NUMBER] та № [NUMBER] . Також емітувались інші картки. Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] та № [NUMBER] за період 26.01.2020-15.03.2020 - +380966468934 був/є фінансовим. Номер телефону [NUMBER] знаходиться/знаходився в анкетних даних [PERSON] . По рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період 10.03.2021 - 15.03.2021 були наступні зарахування коштів: на суму 2600 грн. від 10.03.2021. По рахунку№ [NUMBER] були наступні зарахування коштів: на суму 1500 грн. від 14.03.2021; на суму 2200 грн. від 16.03.2021; на суму 1700 грн. від 18.03.2021; на суму 2000 грн. від 22.03.2021; на суму 12000 грн. від 25.03.2021 (а.с.106). Із довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» встановлено, що за допомогою одноразового ідентифікатора MNV664QP [PERSON] 10.03.2021 о 15:29 подав заявку на отримання кредиту в сумі 2600 грн., на строк 30 днів, процентна ставка - 1,70% в день. 10.03.2021 о 15:32:09 здійснено перерахування грошових коштів позичальнику. Після укладення додаткових угод збільшено суми кредиту: 14.03.2021 сума 1500 грн.; 16.03.2021 сума 2200 грн.; 18.03.2021 сума 1700 грн.; 22.03.2021 сума 2000 грн.; 25.03.2021 сума 12000 грн. Також відповідачем були вчинені дії з метою продовження дисконтного періоду, а саме: сплачено проценти 22.03.2021 на суму 952 грн.; 20.04.2021 на суму 7696 грн.; 11.05.2021 на суму 225 грн.; 11.06.2021 на суму 3278 грн.; 06.07.2021 на суму 1897 грн.; 29.07.2021 на суму 1595 грн. (а.с.28). Згідно із проведеним ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №169268618 від 10.03.2021 станом на 28 вересня 2021 року становила 37 816,55 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 665,35 грн., заборгованість за відсотками - 27 151,20 грн. Відповідачем 22.03.2021, 20.04.2021, 10.05.2021, 11.05.2021, 12.05.2021, 11.06.2021, 06.07.2021, 29.07.2021 здійснено погашення тіла кредиту та відсотків на загальну суму 31 833,00 грн. (а.с.25-27). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений Договір факторингу №22/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало (відступило) за плату ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.38-43). 28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладена Додаткова угода №19, якою продовжено строк дії Договору факторингу №22/1118-01 до 31.12.2020. При цьому інші умови Договору факторингу залишилися без змін (а.с.43 на звороті). 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладена Додаткова угода №26, відповідно до якої викладено текст договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції та продовжено його строк дії до 31.12.2021 (а.с.44-48). 31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладена Додаткова угода №27, якою продовжено строк дії Договору факторингу №22/1118-01 до 31.12.2022 (а.с.50). 31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладена Додаткова угода №31, якою продовжено строк дії Договору факторингу №22/1118-01 до 31.12.2023 (а.с.50 на звороті). 31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» укладена Додаткова угода №32, яка продовжила строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року до 31.12.2024 (а.с.51). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №153 від 28.09.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №169268618 від 10.03.2021 на загальну суму 37816,55 грн. (а.с.45, 52 на звороті). Актом звірки від 31 грудня 2021 року підтверджуються взаємні розрахунки між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» за реєстром прав вимоги №153 від 28.09.2021 (а.с.52). Згідно із проведеним ТОВ «Таліон Плюс» розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором №169268618 від 10.03.2021, станом на 25.11.2021 розмір загальної заборгованості становить 52043,95 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10665,35 грн., заборгованість за відсотками - 41378,60 грн. (а.с.24). 05 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Строк дії договору факторингу закінчується 04.08.2021 (п.8.2 Договору факторингу) (а.с.53-54). 03.08.2021 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» укладена Додаткова угода №2, якою продовжено строк дії Договору факторингу №05/0820-01 до 31.12.2022 (а.с.55). 30.12.2022 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» укладена Додаткова угода №3, якою продовжено строк дії Договору факторингу №05/0820-01 до 30.12.2024 включно (а.с.55 на звороті). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №169268618 від 10.03.2021 на загальну суму 52043,95 грн. (а.с.56-57). ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплатило на користь ТОВ «Таліон плюс» грошові кошти за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 та договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, про що свідчить платіжна інструкція №4586 від 31.08.2023 (а.с.58). 11 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №11/07/25-Е, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Ейс» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Про що також був складений акт прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025 (а.с.59-62). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025 ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним №169268618 від 10.03.2021 на загальну суму 52043,95 грн., з яких: 10665,35 гривень - сума боргу, 41378,60 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.63). Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №169268618 від 10.03.2021, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Ейс» станом на 26.12.2025 складає 52043,95 грн., з яких: 10665,35 грн. - прострочене тіло; 41378,60 грн. - прострочені відсотки (а.с. 20). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до вимог статті 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований частиною 1 статті 1048 ЦК України. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] кредитного договору №169268618 від 10.03.2021, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. У підписаному відповідачем кредитному договорі, визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, визначений строк дисконтного періоду та порядок продовження строку дії договору, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач в порушення умов укладеного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість вказана позивачем. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Стосовно правонаступництва за борговим зобов`язанням. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем. Таким чином, заборгованість відповідача за кредитним договором №169268618 від 10.03.2021, підлягає стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за кредитним договором №169268618 від 10.03.2021 в розмірі 52043,95 грн., з яких: 10665,35 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 41378,60 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №36854 від 06.02.2026, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2662 гривні 40 копійок. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 7000 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем надано Договір №20/08/25-01 про надання правової допомоги від 20.08.2025, укладений між ТОВ ФК «Ейс» та адвокатським бюро «Соломко та партнери»; Додаткову угоду до нього №25770915128 від 01.09.2025 та Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025. Зокрема, згідно акту прийому-передачі наданих послуг, перелік таких становить: складання позовної заяви - 5000 грн. (2 год.), вивчення матеріалів справи - 1000 грн. (2 год.), підготовка адвокатського запиту - 500 грн. (1 год.), підготовка клопотання про витребування інформації - 500 грн. (1 год.). Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ч.3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial