Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

12.01.2026 до Тиврівського районного суду Вінницької області із Вінницького районного суду Вінницької області за підсудністю надійшла цивільна справа № 128/28/26. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 04 грудня 2024 року між мною та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Дітей у них немає. В останній час їхнє сімейне життя стало неможливим у зв`язку з несумісністю характерів. На протязі останнього часу спільного проживання у них постійно виникали сварки, непорозуміння. Ми не могли дійти згоди щодо ведення спільного господарства, розпорядження майном та коштами. Подальше перебування у шлюбі втратило будь-який сенс. Тривалий час вони живуть окремо, кожен з них живе самостійним життям, тому зберегти сім`ю стало неможливо. Просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 04 грудня 2024 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблений відповідний запис в книзі реєстрації актів про одруження за № 2556. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 25.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін 17.03.2026. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про розгляд справи була належно повідомлена. В позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про розгляд справи належно повідомлений. 03.03.2026 надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності. Позов визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Із досліджених судом доказів вбачається, що 07.08.2011 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що фактично сім`я припинила своє існування. Позивачка з відповідачем шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Між подружжям зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку. Стаття 51 Конституції України та частина 1 статті 24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частинами 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, відповідач позов визнав, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, на переконання суду, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що надання строку для примирення сторонам допоможе збереженню сім`ї, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволення позову відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1331,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved