Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Посилаючись на те, що [INFO] на непідконтрольній Україні території в м. Енергодар Василівського району Запорізької області померла її бабуся [PERSON] , [INFO] , про що на території тимчасово непідконтрольній українській владі 14.01.2026 року було видано довідку про смерть № С-00017 та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть 170269900000300015001. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або медичною установою, а видане свідоцтво про смерть не має юридичної сили та не створює правових наслідків, через те, що видане установою, що не має повноважень для видачі легітимних документів. Встановлення факту смерті заявниці необхідно для державної реєстрації померлої у встановленому законом порядку. З огляду на викладене, просить суд встановити факт смерті її бабусі [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Енергодар Василівського району Запорізької області, Україна (а.с. 1-12). Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10.04.2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі (а.с. 13). У судовому засіданні заявниця [PERSON] присутньою не була, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду з клопотанням, в якому просила здійснювати розгляд справи без її участі. У судове засідання представник заінтересованої особи Дарницького ВДРАЦС у місті Києві КМУ МЮ України не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду з клопотанням, в якому вона просить суд розглядати справу без її присутності. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Окрім того, з урахуванням приписів статті 317 ЦПК України про невідкладність розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе проводити її розгляд за відсутності усіх учасників. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] в м. Енергодар Василівського району Запорізької області померла [PERSON] , [INFO] . Внаслідок смерті [PERSON] , установою, яка знаходиться на території, що тимчасово не підконтрольна українській владі та на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, 14.01.2026 року було видано довідку про смерть № С-00017, в якій вказано, що причиною смерті є фібриляція передсердь, хронічна ішемічна хвороба серця (а.с. 9) та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть 170269900000300015001 (а.с. 8). Факт належності гр. [PERSON] , [INFO] , до громадянства України підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Енергодарським МВ УМВС України в Запорізькій області 28.02.1998 року (а.с. 7). Те, що заявниця являється онукою померлої [PERSON] , [INFO] , підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: актовим записом про народження [PERSON] за № 354, на підставі якого 23.07.1996 року міським відділом РАЦС м. Енергодар Запорізької області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 5), актовим записом про народження [PERSON] за № 34, на підставі якого 24.11.1988 року Губахинським міськбюро РАЦС видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 квітня 2021 року № 985/0/208-21, положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. Судом встановлено, що м. Енергодар на даний час є територією, де ведуться бойові дії та тимчасово окупованою територією України з 04.03.2022 року. Крім того, суд зазначає, що на час ухвалення рішення Енергодарська міська територіальна громада знаходиться у переліку тимчасово окупованих територій, що визначені Верховною Радою України та є загальновідомим фактом, який згідно із ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: (а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); (б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545 (далі - фельдшерська довідка про смерть); (в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; (г) рішення суду про оголошення особи померлою; (ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; (д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; (е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , необхідно заявниці для отримання дійсного свідоцтва про смерть її бабусі. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Енергодар Василівського району Запорізької області Україна, підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявницею. На підставі вищевикладеного, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та

Outcome: approved