Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Акціонерне товариство «Сенс Банк», від імені якого діє представник, пред`явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 23.06.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії, умовами якої передбачено, що ліміт кредитної лінії складає 200000 грн., процентна ставка 35,99% річних. АТ «Альфа-Банк» належним чином виконав свої зобов`язання, однак [PERSON] всупереч умовам договору не виконував його умови у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 46190,11 грн., яка складається з 6693,79 грн. прострочене тіло кредиту, 20013,63 грн. тіло кредиту та 19482,69 грн. відсотки за користування кредитом. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Таким чином, представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 46190,11 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01 вересня 2025 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 січня 2026 року витребувано у позивача докази. Представник позивача до суду не з`явився, надав заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових викликів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідача, які повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» - «адресат відсутній», іншої адреси [PERSON] суду не повідомив, тому, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Відповідач клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд постановив про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 23.06.2021 року [PERSON] запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», з наступними умовами: максимальний ліміт кредиту (кредитної лінії) складає 200 000 грн., сума доступного кредиту (кредитної лінії) на момент складання цієї оферти 48000,00 гривень, процентна ставка за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття готівки - 35.99% (а.с.63 з/б-64). АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію [PERSON] щодо укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії з вищевказаними умовами, про що свідчить Акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с.10 з/б-11). Також 23.06.2021 року [PERSON] підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту (а.с.9-10), відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відкрито відновлювальну кредитну лінію відповідачу із наступними умовами: максимальний ліміт відновлювальної кредитної лінії - 200000,00 грн., на момент укладання угоди ліміт кредитної лінії складає 48000,00 грн., процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою 35,99% річних, строк кредитування становить 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. З довідки про ідентифікації №4995542 (а.с.12) вбачається, що 23.06.2021 року [PERSON] підписав угоду №631699191 про обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії аналогом електронним цифровим підписом у формі одноразового ідентифікатора 6660. Відповідно до листа АТ «Сенс Банк» №4995542 (631699191; 48000) 23.06.2021 року [PERSON] банком було відкрито особовий рахунок та випущено міжнародну платіжну карту World Debit Mastercard строком дії до 30.06.2026 року (а.с.69). Випискою по особовому рахунку відповідача за період з 23.06.2021 року по 15.05.2025 року підтверджується користування [PERSON] кредитними коштами та періодичне збільшення кредитного ліміту (а.с.13-18). Таким чином, банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а відповідач своїх зобов`язань не виконував у зв`язку з чим відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості у [PERSON] виникла заборгованість станом на 15.05.2025 року у сумі 46190,11 грн., яка складається з 20013,63 грн. тіло кредиту, 6693,79 грн. прострочене тіло кредиту, 19482,69 грн. заборгованість за відсотками (а.с.7). АТ «Альфа-Банк» змінив найменування на АТ «Сенс Банк», що підтверджується наданим статутом АТ «Сенс Банк», погоджений 12.09.2022 року Національним банком України(а.с.27-29). 10.07.2025 року на адресу відповідача [PERSON] позивачем було надіслано досудові вимоги щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором від 23.06.2021 року (а.с.19-23). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частинами першою та другою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абзацом першим частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором від 23.06.2021 року, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 46190,11 грн., а саме: 20013,63 грн. залишок по тілу кредиту, 6693,79 грн. прострочене тіло кредиту, 19482,69 грн. заборгованість по процентам. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, 28.01.2025 року між АТ «Сенс Банк» та адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» було укладено договір про надання послуг №1006. За умовами вказаного виконавець зобов`язується надати послуги, які полягають у здійсненні від імені та В інтересах замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/аюо спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги (а.с.31-34). Згідно з п. 3.1. Договору за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн; за отримання рішення суду 225,00 грн; комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85 %. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved