Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 23.02.2026 з указаним позовом та просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі по від усіх видів заробітку (доходу), на кожну дитину окремо, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду та досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказала, що під час спільного проживання у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає, а тому вона звернулася до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2026 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання двох доньок аліменти в розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу), відповідно до вимог Сімейного кодексу України. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10), та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Позивач фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми, що позивачем визнається. Статтею 51 Конституції України визначено, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 та ч. 7 ст. 7 СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У судовому засіданні встановлено, що порядок та розмір добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання дітей, між сторонами в позасудовому порядку не погоджувався. Позивач наполягає на вирішення цього питання в судовому порядку. Як передбачено ч. ч. 1, 2, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Беручи до уваги, що відповідач є фізично здоровим, здатним виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення своїх неповнолітніх дітей, доказів протилежного відповідачем суду не надано, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, із моменту звернення до суду з позовом, тобто з 23.02.2026, і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved