Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

13 лютого 2026 року до суду надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 16 400,00 грн. Позов мотивований тим, що 16 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2658612 в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 5 000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] та зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом на умовах та в терміни, визначені Договором. 08 лютого 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 2658612 від 16 липня 2020 року, укладеним із [PERSON] . Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на 13 лютого 2026 року становить 16 400,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - за тілом кредиту; 11 400,00 грн - за відсотками. Враховуючи неможливість вирішення спору у добровільному порядку, позивач просить стягнути з відповідача 16 400,00 грн заборгованості з Договором, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн та на оплату правової допомоги у сумі 8 000,00 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2026 року, справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Відповідно до ухвали судді від 24 лютого 2026 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву; витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію: чи була успішною транзакція, здійснена 16 липня 2020 року, в сумі 5 000,00 грн на банківську картку № [NUMBER] , власником якої є [PERSON] ; чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] . 20 березня 2026 року на виконання ухвали суду надійшла витребувана інформація (вх.№ 2177/26-Вх 20.03.2026). За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. У позові проти заочного розгляду справи представник не заперечував. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення було повернуто до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою». У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил. За змістом п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21). Відповідач клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що 16 липня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2658612, за умовами якого в сукупності з Графіком платежів та з урахуванням Паспорту споживчого кредиту (Інформації, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит «Стандартизована форма), відповідач отримав грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 5 000,00 грн на споживчі потреби, шляхом перерахування на рахунок з використанням картки № [NUMBER] , на строк 30 днів, тобто до 15 серпня 2020 року (п.1.3., 1.4., 1.6., 2.1. Договору). Згідно з п. 1.5. Договору, тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання Споживачем умов Договору та становить: знижена процентна ставка 1,81 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору (без пролонгацій), якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п.1.5.1. Договору); стандартна процента ставка 1,90% в день від суми кредиту та застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до Договору; у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч. 1 ст.1048 ЦК України. Укладаючи цей Договір, споживач підтверджує, що підставою для застосування зниженої процентної ставки, передбаченої цим Договором є отримання споживачем від Товариства індивідуальної знижки на стандартну процентну ставку, відповідно до програми лояльності ТОВ «Авентус Україна» для споживачів сервісу «Credit Pllus». Таке зниження стандартної процентної ставки допускається за умови, що Споживачем будуть виконані умови для її застосування повернений кредит у строк та в порядку, що передбачені цим Договором. У випадку невиконання споживачем умов для застосування зниженої процентної ставки, користування кредитом для споживача стає доступним виключно на стандартних умовах за стандартною процентною ставкою. При цьому, споживач погоджується, що застосування стандартної процентної ставки не є наслідком погіршення умов користування кредитом для споживача (збільшенням процентної ставки), є лише наслідком отримання споживачем послуги фінансового кредиту на звичайних (стандартних) умовах, що доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки (п.1.5.2. Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за зниженою ставкою 660,63% річних; за стандартною ставкою 695,40% річних (п.1.7. Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за зниженою ставкою 7 707,50 грн; за стандартною ставкою 7 850,00 грн (п.1.8. Договору). Згідно з п.3.1. Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2.-4.5 Договору (п.4.1. Договору). Сторони передбачили, що споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400,00 грн (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п.4.3 Договору. Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із вказаних нижче способів: перед здійсненням платежу здійснити в особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в особистому кабінеті в Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку Товариства info@creditplus.ua (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень Товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом (п.п. 4.2., 4.3. Договору). Сторони погодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів (п. 6.1. Договору) - а.с. 7-12. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А288344 від 16 липня 2020 року, що відповідає ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк. ТОВ «Авентус України» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало 16 липня 2020 року відповідачу кредит у сумі 5 000,00 грн, шляхом здійснення онлайн транзакції на кредит рах. № [NUMBER] . Видача коштів за кредитним договором здійснювалась за допомогою системи WayForPay, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» від 16 грудня 2025 року, дата та час проведення платежу: 16 липня 2020 року, сума 5 000,00 грн, маска картки № [NUMBER] , код авторизації: 432881, номер транзакції в системі WayForPay creditplus 9111144 (а.с. 22). Як вбачається з інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 13 березня 2026 року вих. № 20.1.0.0.0/7-260304/58415-БТ, на ім`я [PERSON] у Банку було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 16 липня 2020 року успішно зараховано платіж у сумі 5 000,00 грн. 08 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено Договір відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема і за кредитним договором № 2658612 від 16 липня 2020 року, укладеним із [PERSON] (а.с. 17-зворот-21). Згідно з п.п. 1.1. п.1 Договору, кредитор передає (відступає) новому кредитору плату, а новий кредитор приймає належні кредитору права грошової вимоги (права вимоги) боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель заборгованості). 08 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Авентус Україна» підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 08 лютого 2021 року до Договору відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021 від 08 лютого 2021 року (а.с. 23). Згідно з копією Витягу з реєстру боржників від 08 лютого 2021 року, за [PERSON] станом на 08 лютого 2021 року рахується заборгованість за кредитним договором у сумі 16 400,00 грн, кількість днів прострочення - 177 (а.с. 21-зворот). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 07 лютого 2021 року, заборгованість за кредитним договором відповідача перед позивачем становить 16400,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - за тілом кредиту; 11 400,00 грн - за відсотками за користування кредитом за стандартною процентною ставкою (а.с. 13-17). Як вбачається з розрахунку, відсотки нараховані до 13 листопада 2020 року в межах строку дії Договору, з урахуванням прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення з 16 серпня 2020 року. Кошти на погашення кредиту відповідачем не вносили жодного разу. 13 лютого 2026 року на адресу відповідача позивачем надіслано претензію про необхідність погашення ним заборгованості у загальній сумі 16 400,00 грн, яка залишена відповідачем без реагування (а.с. 24). У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, конкретні умови кредитування, відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за договором, вимоги позивача про стягнення заборгованості у заявленому розмірі знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі. Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором обґрунтовані та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує таке. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію ордеру на надання правничої допомоги (а.с. 28); копію договору про надання правової допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, укладеного ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з Адвокатським об`єднанням «Апологет» (а.с. 26-зворот); Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію Адвокатського об`єднання «Апологет» (а.с. 25-зворот-26,); акт надання послуг № 482 від 13 лютого 2026 року, згідно з яким позивачу було надано правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 2658612 у сумі 8 000,00 грн (а.с. 27); детальний опис наданих послуг до Акту № 482 від 13 лютого 2026 року, а саме: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором - 0 год. 30 хв.; ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 год. 00 хв.; погодження правової позиції клієнта у справі - 0 год. 30 хв.; складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта - 3 год. 30 хв.; подання заяви до суду від імені клієнта - 1 шт., загалом 6 год. 30 хв., 1 шт. (а.с. 27-зворот). Відповідно до ч.1, 4 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У п.268. рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України" (Заява №19336/04) суд зазначив, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача 4 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову.

Outcome: partial