Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій вказала, що [PERSON] є власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА №371628, площею 1,51 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області та передана для введення товарного сільського господарського виробництва, кадастровий номер 5122381200:01:0050249. Зміна прізвища відбулась 08.10.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У державному акті прізвище власника зазначено як [PERSON] , тоді як відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] та свідоцтва про народження серія [NUMBER] правильне прізвище [PERSON] . Зазначена розбіжність виникла внаслідок неправильного написання прізвища та не збігається з офіційними документами що підтверджують особисті дані власника земельної ділянки, зазначені в державному акті на право власності земельної ділянки. З метою усунення зазначеної розбіжності мною, адвокатом Грєковою Наталею Прокопівною, в інтересах власника земельної ділянки [PERSON] , було направлено Заяву №01/26 від 21 січня 2026 року до Державного земельного кадастру про виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру. Відповідно до отриманої відповіді від Державного земельного кадастру №168/340 26 від 27.01.2026 року(копія додається), у внесенні виправлень в державний акт права власності на земельну ділянку серія АЯ № 371628 було відмовлено, оскільки у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 р. Закону України Про Державний земельний кадастр, постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 Про затвердження Порядку введення Державного земельного кадастру та відповідно до ст 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме органом державної реєстрації. Систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи, які забезпечують реалізацію повноважень та є органами державної реєстрації прав. Отже з 01.01.2013 р. органи Держгеокадастру позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. Державний акт на право власності на земельну ділянку серія АЯ № 371628, кадастровий номер 5122381200:01:0050249 - це правовстановлючий документ, який підтверджує права суб`єкта права власності на майно та складений у порядку передбаченим законодавством. З підстав вищевикладеного та з необхідністю вільно розпоряджатися своєю власністю, виникла необхідність звернення до суду, для встановлення належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №371628 площею 1,51 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області та передана для введення товарного сільського господарського виробництва з кадастровим номером 5122381200:01:0050249 [PERSON] . Представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, надав пояснення в яких вказав, що за інформацією відділу № 4 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління від 18.03.2026 за № 716/486-26, згідно з Книгами записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та других примірників державних актів станом на 31.12.2012 зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №371628 за № 010552200123 від 25.08.2005, кадастровий номер 5122381200:01:005:0249, виданий [PERSON] , на земельну ділянку загальною площею 1,51 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області. На підставі вищевикладеного представник просив прийняти та врахувати пояснення Головного управління у справі № 502/389/26. Представник заінтересованої особи Кілійської міської ради надав відзив за яким просив розглянути справу за його відсутності. В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 247 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області 14.12.2010 р., заявником є « [PERSON] », [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб від 08.10.2010 р., [PERSON] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 08.10.2010 року, про що зроблено актовий запис за № 15. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 371628, виданого 25 серпня 2005 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 12 листопада 2004 року № 685, вбачається, що « [PERSON] » є власником земельної ділянки площею 1.51 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122381200:01:0050249. Адвокатом Грєковою Наталею Прокопівною, в інтересах власника земельної ділянки [PERSON] , було направлено Заяву №01/26 від 21 січня 2026 року до Державного земельного кадастру про виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру. Відповідно до отриманої відповіді від Державного земельного кадастру №168/340 26 від 27.01.2026 року, у внесенні виправлень в державний акт права власності на земельну ділянку серія АЯ № 371628 було відмовлено, оскільки у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 р. Закону України Про Державний земельний кадастр, постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 Про затвердження Порядку введення Державного земельного кадастру та відповідно до ст 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме органом державної реєстрації. Систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи, які забезпечують реалізацію повноважень та є органами державної реєстрації прав. Отже з 01.01.2013 р. органи Держгеокадастру позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою. При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Outcome: approved