Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ТОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги обґрунтовані ти, що 10.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" та [PERSON] було укладено договір № 97240. Відповідно до умов кредитного договору, типом кредиту є кредитна лінія. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, окремими траншами. Перший транш в сумі 35556.00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту позичальника та шляхом погашення заборгованості позичальника, згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 160.00 % річних. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 730 днів. Своїм підписом позичальник підтвердив, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини договору та графіку платежів за першим траншем, отримав особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 28.01.2025 було укладено договір № 28012025 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 97240. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 97240. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №97240 від 10.02.2022 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 102676.03 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 33942.29 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 65333.74 грн.; заборгованість за комісіями - 3400.00 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором № 97240 від 10.02.2022 у розмірі 102676.03 грн., понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422.40 грн., та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25000.00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. В позовній заяві позивачем зазначено про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином, про дату, час та місце розгляду справи, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, однак, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомив, жодних клопотань, пояснень або відзиву від відповідача не надходило, з огляду на що, враховуючи згоду позивача, суд на підставі п. п. 3, 4, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. 10.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 97240. Відповідно до умов договору типом кредиту кредитна лінійна. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі, окремими траншами (частинами). Пунктом 2.2.2. Договору визначається, що перший транш в сумі 35556,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору в наступному порядку: у розмірі 32000,40 грн. на рахунок/картку позичальника шляхом перерахування на рахунок/карту Позичальника № [NUMBER] у національній валюті; у розмірі 3555,60 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Пунктом 2.3 Договору передбачено, що проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 160,00% річних. Тип процентної ставки фіксована Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту (траншу) позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6 цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Згідно з пунктом 2.6.1 Договору строк на який надається перший транш 730 днів. Крім того в матеріалах справи міститься графік платежів за першим траншем кредитного договору № 97240 від 10.02.2022 року. На кожній сторінці договору та графіку міститься підпис позичальника, тобто відповідача по справі [PERSON] . Вказане свідчить про те, що сторони досягли згоди за всіма пунктами договору та про обізнаність відповідача зі змістом та умовами договору, а також строками та порядком повернення кредиту. Також на останній сторінці договору міститься інформація про те, що примірник підписаний сторонами індивідуальної частини договору та графіку платежів за першим траншем отримано особисто [PERSON] в паперовій формі, а публічну частину договору в електронному повідомлені на номер мобільного телефону вказаного [PERSON] в заяві на видачу кредиту та договорі до підписання цієї індивідуальної частини. Крім того, на підтвердження укладення договору про надання споживчого кредиту № 97240 від 10.02.2022 року позивачем надано: заяву на видачу кредиту № 100362592 від 10.02.2022 року та паспорт споживчого кредиту підписаних власноруч [PERSON] , договір про споживчий кредит (публічна частина), правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та платіжне доручення № CRD_387600 від 10.02.2022 року, що підтверджу зарахування кредитних коштів на рахунок [PERSON] . З розрахунку заборгованості, доданого позивачем до справи вбачається, що розмір заборгованості відповідача [PERSON] по договору № 97240 від 10.02.2024 року складає 102676,03 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 33942,29 грн., заборгованість за відсотками 65333,74 грн., заборгованість за комісією складає 3400,00 грн. 28.01.2025 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Кредіплюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 28012025. Пунктом 1.1 Договору визначено , що на умовах, встановлених цим договором, клієнт передає (відступає) фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між клієнтом і боржниками (портфель заборгованості). Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року, який додатком до договору факторингу № 28012025 від 28 січня 2025 року. ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги за кредитним договором № 97240. Загальна сума заборгованості за договором № 97240 складає 102676,03 грн, з яких: 33942,29 сума заборгованості по основному боргу, 65333,74 заборгованість за процентами, 3400,00 грн заборгованість за комісіями. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ч. 1ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. За приписами ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач висував заперечення проти вимог нового кредитора у зобов`язаннях відповідно до статті 518 ЦК України. Згідно з вимогами ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. На підставі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ч. 1ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. В ч. 1 ст. 1054 ЦК України, зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути Відповідно до ч. ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строки користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відтак, оскільки вищевказаний договір про споживчий кредит та договір факторингу не були визнані у встановленому законом порядку недійсними чи нікчемними, то в силу положень ст. ст. 6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642, 1077 ЦК України ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не спростовано відповідачем жодними доказами. Судом встановлено, що відповідач отримав кошти за вищевказаним договором. Заборгованість за ним не погасив, хоча відповідно до умов договору зобов`язаний повернути суму кредиту/ позики та сплатити відсотки за користування ними, а також інші платежі, обумовлені умовами договору, з якими відповідач була ознайомлена. Заборгованість відповідача була відступлена на користь позивача, а тому зобов`язання позивача за вказаним договором підлягають виконанню на користь позивача, як нового кредитора. За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №97240 від 10.02.2022 р., у розмірі 102676,03 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Крім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 25 000 грн. витрат на правову допомогу. До інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем було надано: договір № 02-09/2024-5 від 02.09.2024 року про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ФОП [PERSON] , тарифи на послуги ФОП [PERSON] , заявку на надання юридичної допомоги № 32 від 01.10.2025 року, витяг з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року, та платіжну інструкцію кредитового переказу № 057518002 від 10.11.2025 року. Загальний розмір понесений витрат на правову допомогу зазначений 25000,00 грн. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними Договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося Рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial