Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

У Заводський районний суд м. Миколаєва на підставі ухвали Інгульського районного суду міста Миколаєва за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0217/82/0753183 від 14.07.2016 у загальному розмірі 61 723,02 грн та судових витрат. В обґрунтування позову представник зазначив, що 14.07.2016 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі Банк, Кредитодавець) та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0217/82/0753183, відповідно до умов якого з дати початку Кредитування Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР надати Клієнту в межах Поточного ліміту грошові кошти (надалі -Кредит) у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних операцій за КР. Максимальний ліміт Кредиту за Договором складає 200 000,00 грн. В межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт Кредиту. Розмір Поточного ліміту Кредиту на дату укладення Договору складає 1000,00 грн. Строк, протягом якого Клієнт користується та здійснює погашення кредиту, сукупність періодів, протягом яких Банк визначає поточний ліміт, відповідно до статті 1 Договору. Процентна ставка 45,0% річних. Позивач вказав, що Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених Кредитним Договором. Також зазначив, що відповідно до умов Кредитного договору, відповідач зобов`язався до двадцятого числа включно кожного місяця, наступного за місяцем користування Кредитом, сплачувати Банку обов`язковий платіж в розмірі п`ять відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше 30 (тридцяти) гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. У позові вказав, що всупереч умовам Кредитного договору, відповідач припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. Крім того, вказав, що 20.02.2024 Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-67-F (далі за текстом - Договір відступлення), у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» приймає належні Первісному кредитору Права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі до [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 61 723,02 грн, з яких: 60 000,00 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 1 723,02 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом. Також зазначив, що після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок Первісного кредитора, ні на рахунок Нового Кредитора. Посилаючись на викладене, а також те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню отриманих кредитних коштів, позивач звернувся в суд з цим позовом. Ухвалою суду від 27.01.2026 провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Заводського районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Через підсистему «Електронний суд» від відповідача [PERSON] 16.02.2026 надійшла заява про продовження процесуального строку для подання відзиву, у якому зазначила, що з 31.01.2026 перебуває на лікарняному, а тому позбавлена можливості своєчасно підготувати та подати відзив. Також просила у зв`язку з названими обставинами продовжити їй процесуальний строк для подання відзиву на 15 календарних днів після припинення її тимчасової непрацездатності. Як доказ перебування її на лікарняному долучила до заяви скріншот Медичного висновку про тимчасову непрацездатність, останній з яких дійсний з 05.02.2026 до 13.02.2026. Станом на дату ухвалення судом рішення жодних інших заяв від відповідача до суду не надходило та правом на відзив відповідачка не скористалася, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить таких висновків. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 14.07.2016 Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» та [PERSON] підписали Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0217/82/0753183 (а.с. 5-8). Відповідно до умов пункту 1.1. вказаного Договору з дати початку кредитування відповідач, як клієнт, має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) грошових коштів на КР (кредитному рахунку) надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти (надалі кредит) у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на КР одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжної операції за КР. Максимальний ліміт кредиту за Договором складає 200 000,00 грн. В межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту (п. 1.2 Договору) Сторони узгодили, що строк, протягом якого відповідач користується та здійснює погашення кредиту це сукупність періодів, протягом яких Банк визначає Поточний ліміт відповідно до статті 1 Договору. На дату укладання Договору строк користування кредитом становить 48 місяців, що починається з 14.07.2016 та закінчується 14.07.2020 (п. 1.4 Договору). Разом з цим у пункті 1.13 Договору сторони погодили, що відповідач (клієнт) має право отримувати кредит протягом встановленого пунктом 1.4. Договору строку користування кредитом. Без укладання додаткових угод до Договору, Банк має право подовжити Строк користування Кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день Строку користування Кредитом Банк не отримав листа Клієнта про відмову від продовження Строку користування Кредитом. Використання Клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після подовження Строку користування Кредитом розглядається Сторонами як згода Клієнта на продовження строку користування кредитом. У пунктах 1.5.-1.6. Договору узгоджено, що процента ставка за користування кредитом та користування недозволенним овердрафтом становить 45,0% річних. Домовилися, що поточний ліміт встановлюється Банком щомісяця та діє в початку межах календарного місяця (далі Період), в якому він встановлений. Перший Період починається з дати початку кредитування та закінчується в останній календарний день місяця. Банк має право встановити іншу дату закінчення поточного Періоду та іншу дату початку наступного Періоду, повідомивши про це клієнта письмово за сім календарних днів до такого встановлення. Поточний ліміт встановлюється Банком в перший день кожного Періоду. У статті 3 Договору сторони узгодили між собою порядок погашення заборгованості за Кредитом та процентів за користування Кредитом, а також порядок та умови погашення недозволеного Овердрафту. Зокрема, у пунктах 3.3.-3.4 обумовили, що проценти нараховуються за фактичне користування Кредитом на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій до яких застосовується Пільговий період. Під «Пільговим періодом» в цій статті розуміється проміжок часу, який починається з дати використання Кредиту шляхом здійснення розрахунків за товари/роботи/послуги з використанням ПК та закінчується двадцятогого календарного числа, що слідує за наступною Датою розрахунку процентних платежів включно. Пільговий період застосовується (проценти за користування Кредитом не нараховуються протягом цього періоду) за умови, що наявна сума заборгованості за Кредитом станом на наступну після проведення операції з використанням ПК Дату розрахунку процентних платежів буде сплачена Клієнтом до кінця цього Пільгового періоду. У разі несплати Клієнтом заборгованості за Кредитом згідно вищевказаних умов, Пільговий період не застосовується та на суми здійснених з Використанням ПК операцій, що передбачають використання Кредиту, нараховуються проценти за ставкою, зазначеною в пункті 1.5. Договору. Погашення процентів за користування Кредитом здійснюється щомісячно шляхом договірного списання коштів в необхідній сумі з КР в Дату розрахунку процентних платежів, у тому числі за рахунок збільшення заборгованості за Кредитом в рамках встановленого Поточного ліміту. У випадку перевищення суми заборгованості за Кредитом над розміром Поточного ліміту, заборгованість за Кредитом збільшується на суму заборгованості за нарахованими процентами. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Клієнту. Клієнт погашає таку збільшену заборгованість за Кредитом в порядку, передбаченому пунктом 3.5 Договору. Відповідач, як клієнт взяв на себе зобов`язання до двадцятого числа включно кожного місяця, наступного за місяцем користування Кредитом, сплатити банку платіж в розмірі п`ять відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму (п. 3.5. Договору). У визначений у п. 3.5. Договору строк, з метою сплати щомісячного платежу, Клієнт має забезпечити наявність коштів на рахунку. У випадку незабезпечення Клієнтом коштів в необхідній сумі на вищезазначеному рахунку Клієнт вважається таким, що прострочив оплату щомісячного платежу, зазначеного в пункті 3.5 Договору (п. 3.6. Договору). У Договорі про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 14.07.2016 сторони також узгодили між собою й інші умови, зокрема, що страхування життя, здоров`я клієнта, питання договірного списання, відповідальності сторін тощо. Судом також встановлено, що у день підписання сторонами Договору, відповідачем [PERSON] також була підписана Заява на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» та Довідка про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту по продукту «Кредитна картка Прозора»/»Кредитна карткаWorld»/ «Кредитна картка Fishka» (а.с. 9-11). З наявних у матеріалах справи Виписки по рахунку за період з 14.07.2016 до 21.08.2024 та розрахунку заборгованості по картковому кредиту слідує, що відповідач [PERSON] активно користувалася кредитною карткою та здійснювала як витрати, так і поповнення по ній. З названого розрахунку заборгованості слідує, що станом на 21.08.2024 загальна сума заборгованості за кредитним договором № 010/0217/82/0753183 від 14.07.2016 становить 61 723,02 грн, з яких: 60 000,00 грн заборгованість за дозволеним овердрафтом та 1 723,02 грн заборгованість за недозволеним овердрафтом (а.с. 62-64). Крім того, під час вивчення наявних матеріалів справи судом було встановлено, що 20.02.2024 АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІ «СІТІ ФІНАНС» уклали Договір відступлення права вимоги № 114/2-67F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передав (відступив) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІ «СІТІ ФІНАНС» за плату належне йому право грошової вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІ «СІТІ ФІНАНС» прийняв належне АТ «Райффайзен Банк» право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. З наданого суду Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/2-67F від 20.02.2024 слідує, що відповідач [PERSON] є боржником за кредитним договором 010/0217/82/0753183 від 14.07.2016, загальний розмір боргу становить 61 723,02 грн (а.с. 65). Договором факторингу визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За такого, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІ «СІТІ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 010/0217/82/0753183 від 14.07.2016. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд також бере до уваги, що відповідачкою не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. При цьому, суд, при розгляді вказаної справи взяв до уваги, що [PERSON] уклала кредитний договір з позивачем, отримала та користувалася кредитними коштами, тобто використовувала їх на власний розсуд, а отже, суд вважає, що відповідачка була обізнана, що кошти взяті в борг підлягають поверненню на умовах визначених Договором. Відповідачем не спростовано наявності боргу та не наведено власного контр розрахунку. Матеріали справи не містять даних щодо незаконного зняття коштів з використанням картки відповідача та незаконну видачу вказаних карток на ім`я [PERSON] третім особам. З матеріалів справи вбачається, що факт укладання Договору № 010/0217/82/0753183 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування [PERSON] не оспорено. Враховуючи те, що кредитні кошти відповідачем не повернуті, що має наслідком порушення прав позивача, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 61 723,02 грн є такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028,00 грн, а тому він підлягає до стягнення з відповідача. Що стосується питання витрат на правничу допомогу, то сюди включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу позивач надав суду: Договір № 14/16/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 разом з Додатком № 1 до Договору; Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 14/16/2023 від 14.06.2023, підписану сторонами 09.06.205; замовлення від 02.10.2025 № 1543 до Договору про надання правничої допомоги № 14/16/2023 від 14.06.2023; Акт виконаних робіт (наданих послуг) до замовлення № 1543, складений 02.10.2025; платіжну інструкцію № 2588 від 15.10.2025 про оплату за послуги правничої допомоги. Враховуючи складність цієї справи, обсяг виконаних адвокатом робіт,

Outcome: approved