Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Представник Жабченко Тетяна Миколаївна, яка діє в інтересах позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ЄДРПОУ 43453613) через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2025381442. Відповідно до умов кредитного договору, банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. Внаслідок чого, Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» набуто всіх прав вимоги за Кредитним договором № 2025381442 від 15.08.2019р., продукт (POS), разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, укладеним між [PERSON] та Акціонерним товариством «ОТП БАНК», відповідно до Договору факторингу №12/4/21 від 12.04.2021 року, укладеного між ТОВ «Цикл Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» наступні права вимоги, які були ним набуті на підставі Договору факторингу №437/ФК/-20 від 11.12.2020 року укладеним між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТОВ "Діджи Фінанс", які були раніше відступлені по договору №11/2/20 від 11.12.2020р. укладеним між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою, та становить 23920,95 грн., із яких: Заборгованість по тілу кредиту: 23917,78грн. Заборгованість по відсотках: 3,17грн. Просять стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 2025381442 від 15 серпня 2019 року у розмірі 23920 грн. 95 коп, судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. та професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Казидуб О.Г. 18 грудня 2025 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання з викликом сторін. 27 січня 2026 року ухвалою суду було зобов`язано АТ «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ: 21685199) надати розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по рахунках боржника [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за кредитним договором № 2025381442 від 15.08.2019р., продукт (POS). Представник позивача за дорученням в судове засідання не з`явився, зазначивши в резолютивній частині позовної заяви про розгляд справи за відсутності представника. Також зазначили, що у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи без участі позивача та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, проте поштові відправлення були повернуті на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, клопотань про відкладення або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. З урахуванням положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно статтею 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2025381442. Відповідно до умов кредитного договору, банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. За цим Договором банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: загальний розмір кредиту : 23946 грн. 90 коп. Дата остаточного повернення кредиту 15 серпня 2021 року. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовується: фіксована процентна ставка у розмірі 0.01% річних. Строк на який надається кредит визначено графіком платежів. Передоплата позичальника 2700 грн. 00 коп. Згідно наданої позивачем Специфікації до кредитного договору АТ «ОТП Банк» повідомляє [PERSON] про прийняття позитивного рішення щодо можливості надати позичальнику-фізичній особі кредит, згідно Кредитного договору № 2025381442. Сума належна до перерахування /списання: 23596,90 грн. Сума початкового внеску 2700,00 грн. Банк гарантує перерахування зазначеної сумикредиту на поточний рахунок піддприємства, на умовах укладеного Договору про співробітнецтво. В матеріалах справи є Видаткова накладна № ПРМБТ-0980-31759089 від 15 серпня 2019 року, що оформлена постачальником на ім`я [PERSON] , яка підтверджує факт передачі товару та супутніх послуг, а саме, постачальником було передано наступні товари та послуги: ноутбук LENOVO Ideapad 330-15ICH вартістю 14 999,17 грн, програмне забезпечення Microsoft Windows 10 вартістю 4 099,90 грн, додаткову послугу «Екстра сервіс» вартістю 291,67 грн, антивірусне програмне забезпечення ESET NOD32 Antivirus (1 пристрій, 1 рік) вартістю 699,00 грн, послугу підтримки «Support.UA» (24 місяці) вартістю 1 950,00 грн, а також пристрій епілятор ROWENTA EP5640D0 вартістю 999,17 грн. Загальна кількість переданих позицій становить 6 одиниць. Згідно з підсумковими даними накладної, загальна вартість товарів та послуг без податку на додану вартість становить 23038,91 грн, сума ПДВ 3257,99 грн, а загальна сума до сплати з урахуванням ПДВ складає 26296,90 грн. Встановлено, що документ містить підпис особи про отримання товару, а також відмітку постачальника (печатку), що свідчить про фактичну передачу товару покупцеві. Таким чином, видаткова накладна підтверджує факт придбання [PERSON] товарів і послуг на загальну суму 26 296,90 грн, що може свідчити про виникнення відповідних майнових зобов`язань, у тому числі в межах кредитних правовідносин. На запит суду від АТ «ОТП Банк» надійшла запитувана інформація стосовно [PERSON] , а саме, банком була наданно виписку по рахунку № [NUMBER] у валюті UAN, який було відкрито для погашення боргових зобов`язань за Кредитних зобов`язань за Кредитним договором №2025381442 від 15.08.2019 року та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 2025381442 від 15.08.2019. Відповідно до наданої виписки виписки по особовому рахунку, сформованої АТ «ОТП Банк» за період з 15.08.2019 по 11.12.2020, вбачається, що рахунок відкритий на ім`я [PERSON] та використовувався для здійснення фінансових операцій, пов`язаних із кредитними правовідносинами. Зокрема, у виписці за 15.08.2019 року зафіксовано операції на суму 350,00 грн, із призначенням платежу «дисконт згідно договору № 2025381442 від 15.08.2019», а також списання коштів у розмірі 350,00 грн за послугу СМС-інформування, що прямо пов`язана з обслуговуванням вказаного кредитного договору. Наявність у платіжних документах посилання на конкретний номер та дату договору свідчить про виникнення між сторонами договірних зобов`язань кредитного характеру. Крім того, у виписці від 23.09.2019 року містяться записи про проведення операцій на суму 29,12 грн, зокрема платіж із призначенням «повернення кредиту ( [PERSON] ), кред. дог. № 2025381442», а також договірне списання коштів у такому ж розмірі (29,12 грн) з метою погашення простроченої заборгованості за зазначеним договором. Вказані обставини підтверджують факт часткового виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором. Таким чином, сукупність відображених у банківській виписці операцій, а саме: нарахування та списання коштів у сумі 350,00 грн при укладенні договору, а також подальші операції з повернення та списання коштів у сумі 29,12 грн, свідчить про фактичне існування кредитного договору № 2025381442 від 15.08.2019 та підтверджує наявність між сторонами правовідносин кредитного характеру. Відповідно до Розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2025381442 вбачається, що між банком та [PERSON] укладено кредитний договір від 15.08.2019 року на суму 23 946,50 грн. Відповідно до умов розрахунку, строк дії договору визначено до 15.08.2021 року, а розрахунок заборгованості здійснено станом на дату, зазначену у документі. Із наведеного розрахунку вбачається, що протягом періоду дії договору позичальнику здійснювалося нарахування щомісячних платежів, при цьому розмір регулярного платежу становив орієнтовно 1177,81177,9 грн щомісячно. У документі відображено часткове виконання зобов`язань, зокрема сплату 29,12 грн у рахунок погашення кредиту, що кореспондується із даними банківської виписки. Разом з тим, починаючи з вересня 2019 року, у розрахунку фіксується наявність простроченої заборгованості, розмір якої поступово збільшується. Зокрема, прострочена заборгованість зростає від 1177,79 грн до 17638,91 грн станом на кінець розрахункового періоду, що свідчить про неналежне виконання позичальником умов кредитного договору. Відповідно до підсумкових даних розрахунку, загальна заборгованість за кредитним договором станом на дату розрахунку становить 23 920,95 грн, з яких: 23 917,78 грн основна заборгованість (тіло кредиту); 3,17 грн заборгованість за відсотками; 0,00 грн комісії; 0,00 грн штрафні санкції. Таким чином, наведений розрахунок підтверджує факт існування кредитного договору № 2025381442 від 15.08.2019, визначає його істотні умови (суму кредиту, строк, графік платежів), а також свідчить про неналежне виконання позичальником зобов`язань та наявність непогашеної заборгованості у розмірі 23920,95 грн. Тобто, що АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Натомість, відповідач належним чином не виконував кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим його заборгованість становить 23920 грн. 95 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту становить 23917 грн. 78 коп., заборгованість по відсотках 03 грн. 17 коп. Також, встановлено, що 11 грудня 2020 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 11/2/20, у відповідності до умов цього договору клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов договору. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними. Фактор має право здійснитинаступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Позивачем було надано Акти приймання-передачі реєстрів Боржників по Договору Факторингу № 11/2/20 від 11 грудня 2020 року та витягу з реєстру боржників, які є додатками до договору факторингу № 11/2/20, з якого вбачається, що АТ «ОТП Банк» передав, а фактор ТОВ «Діджи фінанс» прийняв згідно вимог п. 8.3 Договору Факторингу № 11/2/20 від 11 грудня 2020 року, право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 2025381442 від 15.08.2019, загальна заборгованість в розмірі 23920,95 грн., з яких заборгованість по тілу 23917,78 грн, заборгованість по відсоткам 3,17 грн. 11 грудня 2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» укладено договір факторингу №437/ФК-20, у відповідності до умов цього договору клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов договору. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними. Фактор має право здійснитинаступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Відповідно до Актів приймання-передачі реєстрів Боржників по Договору Факторингу № 437/ФК-20 від 11 грудня 2020 року та витягу з реєстру боржників, які є додатками до договору факторингу № 437/ФК-20, з якого вбачається, що фактор ТОВ «Діджи фінанс»» передав, а фактор ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» прийняв згідно вимог п. 8.3 Договору Факторингу № 437/ФК-20 від 11 грудня 2020 року, право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 2025381442 від 15.08.2019, загальна заборгованість в розмірі 23920,95 грн., з яких заборгованість по тілу 23917,78 грн, заборгованість по відсоткам 3,17 грн. 12 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» та ТОВ «Цикл фінанс» укладено Договір факторингу № 12/4/21, у відповідності до умов цього договору клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов договору. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними. Фактор має право здійснитинаступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Відповідно до Актів приймання-передачі реєстрів Боржників по Договору Факторингу № 12/4/21 від 12 квітня 2021 року та витягу з реєстру боржників, які є додатками до договору факторингу № 12/4/21, з якого вбачається, що фактор ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» передав, а фактор ТОВ «Цикл Фінас» прийняв згідно вимог п. 8.3 Договору Факторингу № 12/4/21 від 12 квітня 2021 року, право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 2025381442 від 15.08.2019, загальна заборгованість в розмірі 23920,95 грн., з яких заборгованість по тілу 23917,78 грн, заборгованість по відсоткам 3,17 грн. Тобто, в судовому засіданні встановлено, що відповідач набув права вимоги до відповідача. Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідач уклав кредитний договір отримав бажані товари та послуги, однак у передбачений у договорі строк кредит не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 23920 грн. 95 коп., з яких, заборгованість по тілу кредиту 23917 грн. 78 коп., заборгованість по відсоткам 3,17 грн., суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовної вимоги в частині стягнення суми заборгованості з відповідачки на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Так, статтею 133 ЦК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 4, 5 статті 137 ЦПК України). Частиною 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. стороною позивача надано Договір про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25 серпня 2025 року; Додаткову угоду № 2025381442 до Договору № 43453613/1 про надання правової допомоги від 14 листопада 2025 року; Акт 2025381442 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14 листопада 2025 року, Свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії КС № 12018/10 від 21.08.2025 року. Оцінюючи в сукупності надані докази, а також беручи до уваги, що відповідачкою до суду не подавалося відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат, як це визначено частиною 5, 6 статті 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved