Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» - Грибанов Денис В`ячеславович через систему «Електронний суд» звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №8529519 в розмірі 43870 грн., та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 листопада 2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8529519 підписаний одноразовим ідентифікатором. Зазначає, що первісним кредитором виконані умови договору та перераховані кошти згідно договору однак відповідачем умови договору не виконані внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 43870 грн. 12 вересня 2025 року відповідно до договору факторингу до ТзОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №8529519 від 30.11.2024 року в розмірі 43870 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 17000 грн. та заборгованості за процентами в сумі 19720 грн., заборгованістю за пенею, штрафами - 7150 грн. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу слухати у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом неодноразового направлення поштової рекомендованої кореспонденції за зареєстрованим місцем його проживання, та оголошенням на офіційному сайті суду. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши наявні в справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до наявних матеріалів справи судом встановлено, що 30.11.2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір №8529519 про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором С1036, також одноразовим ідентифікатором підписаний додаток №1 до договору таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, та паспорт споживчого кредиту. (а.с.5-15, 22-24) Відповідно до умов договору сторонами погоджено суму кредиту 15000 грн, строк кредитування: 360 дні, дату надання кредиту 30.11.2024 року або 01.12.2024 року, процентну ставку 1.00% в день, та знижену процентну ставку 0.48 % в день. Окрім цього сторонами погоджено умови надання та повернення кредиту. (а.с.5-14) Окрім цього, 18.12.2024 року між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №8529519 про надання споживчого кредиту від 30.11.2024 року підписану відповідачем одноразовим ідентифікатором С7781. Також одноразовим ідентифікатором підписаний паспорт споживчого кредиту. Відповідно до умов додаткової угоди сторонами погоджено збільшення суми кредиту на 2000 грн., відповідно до якого сума кредиту (загальний розмір) складає -17000 грн. (а.с. 16-17, 19-21) На підтвердження виконання умов договору, щодо перерахування коштів згідно договору та додаткової угоди відповідачу, позивачем долучено: Листом директора ТОВ «Пейтек» - Макарчука О. від 17.09.2025 року вих №20250917-1.1 підтверджується успішне перерахування коштів на суму 15000 грн. 30.11.2024 року, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . (а.с.28) Листом генерального директора ТзОВ «ФК «Контрактовий Дім» від 16.09.2025 року вих №7/15362 підтверджується успішність операції з переказу коштів в сумі 2000 грн. 18.12.2024 року номер замовлення 51696956 на номер картки [NUMBER] . При цьому, суд також враховує, що даний номер платіжної картки [NUMBER] зазначений в договорі №8529519 від 30.11.2024 року, як реквізити надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. (а.с.7) 12.09.2025 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №12092025. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №8529519 від 30.11.2024 року. (а.с.36-43) Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з наданими позивачем розрахунком заборгованості за договором №8529519 від 30.11.2024 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитом в розмірі 43870 грн., з яких 17000 грн. заборгованість за тілом кредита, 19720 грн. заборгованість за процентами, 7150 грн. заборгованість за пенею, штрафами. (а.с.30-25) Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, оскільки відповідачем такий не оспорено, свого розрахунку суду не представлено. Водночас, суд вважає такими, що не підлягають до задоволення вимоги про стягнення з відповідача 7150 грн. пені, штрафів оскільки згідно з п.18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 36720 грн, яка складається з 17000 грн. суми заборгованості за тілом кредиту, 19720 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2422.40 грн. що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи (а.с.58). Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 2027 грн. 55 коп. (83,70 % від 2422,40 грн.) судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved