Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-02 00:00:00

08 грудня 2025 року представник позивача Молчанова О.О. звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що АТ «ДТЕК Дніпроенерго» в період з 01 квітня 2021 року по 31 березня 2023 року товариство надавало комунальні послуги з централізованого постачання теплової енергії, за місцем реєстрації та проживання [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] . 23 листопада 2021 року АТ «ДТЕК Дніпроенерго» на своєму офіційному веб-сайті у постійному відкритому доступі в мережі інтернет було розміщено публічну пропозицію (оферту) про укладання публічного індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Протягом 30 днів з опублікування даного договору у засобах масової інформації [PERSON] не повідомила про відмову від укладання даного договору, та не надала своїх заперечень чи будь-яких інших зауважень, а отже індивідуальний публічний договір з постачання теплової енергії між АТ «ДТЕК Дніпроенерго» та [PERSON] слід вважати укладеним без підписання письмового примірника сторонами. Розрахунки за спожиті послуги [PERSON] проводилася несвоєчасно, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 31 березня 2023 року становить 8 901,68 гривень, яка складається із заборгованості за послугу з постачання теплової енергії з 01 квітня 2021 року по 31 березня 2023 року 8 353,62 гривень, та заборгованості за абонентське обслуговування з 01 квітня 2021 року по 31 березня 2023 року у розмірі 562,56 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 8 901,68 гривень. Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 листопада 2021 року на сайті АТ «ДТЕК Дніпроенерго» на виконання вимог Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ № 830 від 21 серпня 2019 року, у постійному відкритому доступі мережі інтернет розміщено публічну пропозицію (оферту) про укладення індивідуального договору про укладання індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії ТИПОВИЙ ІНДИВІДУАЛЬНИЙ ДОГОВІР про надання послуг з постачання теплової енергії (а. с. 10-12). З виписки з особового рахунку № [NUMBER] споживача [PERSON] за послуги з постачання теплової енергії вбачається, що за період з 01 квітня 2021 року по 31 березня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 8 901,68 гривень (а. с. 6). 27.04.2023 року АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО», звернулося до Самарського районного суду м. Дніпропетровська про видачу судового наказу, після чого була винесена ухвала Самарського районного суду м. Дніпропетровська про відмову у видачі судового наказу за заявою АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО». (а. с. 7). Відповідно до положень ч.1,2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з тими самими вимогами у позовному порядку Згідно з ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до абз. 2 п. 13 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ № 830 від 21 серпня 2019 року (далі Правила), послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. Згідно з абз. 3 п. 13 Правил, з пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Згідно з абз. 4 п. 13 Правил, індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Так, судом встановлено, що протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуг АТ «ДТЕК Дніпроенерго» Прокофьєва В.Ю. не вчинила жодних дій, які б свідчили про її відмову від укладання договору про надання послуг з постачання теплової енергії, не надала своїх заперечень чи будь яких-зауважень щодо його змісту, а також фактично отримувала послуги з постачання теплової енергії, що вказує на те, що індивідуальний договір є укладеним із нею та остання приєдналась до його умов. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року (далі Закон), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Отже, судом встановлено, що [PERSON] , яка є споживачам послуг з постачання теплової енергії несвоєчасно здійснювала розрахунок за спожиті послуги, що призвело до утворення заборгованості. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги АТ «ДТЕК Дніпроенерго» підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сума заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 8 901,68 гривень. Крім того, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред?явлення стягувачам позову до відповідача у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за поданням заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Отже, сума судового збору у розмірі 268,40 грн., яка була сплачена АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» при подані судового наказу по справі № 206/1873/23 (Провадження № 2-н/206/270/23), зараховується як частина сплати судового збору до цієї позовної заяви.

Outcome: approved