Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулося до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 66 070,87 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартирі [ADDRESS] здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ». Відповідачі являються мешканцями квартири [ADDRESS] , а тому являються споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у вказаній квартирі. 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 року (№ 111 (4511)). Позивач зазначає, що відповідачі своєчасно з січня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з жовтня 2016 року не вносили плату за послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 01.04.2024 у розмірі 52 922,89 грн. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 10 186,60 грн. та 3% річних у розмірі 2 961,38 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.05.2024 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позов в якому просить позовні вимоги задовольнити частково шляхом стягнення з неї заборгованості за послуги з постачання гарячої води у розмірі 19 494,45 грн., заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 10 031,13 грн. та судовий збір у розмірі 1 514 грн. У поданому відзиві відповідач [PERSON] вказує, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності. 16 жовтня 2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла відповідь на відзив в якій позивач вказує, що з урахуванням заяви відповідача про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності, здійснено новий розрахунок заборгованості. Вказано, що заборгованість відповідачів з урахуванням заяви про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності, за період з 12.03.2017 по 31.03.2024 становить 16 558,68 грн. за надані послуги з централізованого опалення; 33 719,59 грн. за послуги з гарячого водопостачання; 8 675,75 грн. інфляційна складова боргу та 2 515,66 грн. розмір 3 % річних з простроченої суми. Відповідач [PERSON] правом на подачу до суду відзиву на позов не скористався. Відповідачем [PERSON] заперечення на відповідь на відзив не подано. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Гончарука В.П. від 04.04.2025, справу прийнято до свого провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. За нормою ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як убачається з матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] з 03.08.1999, що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва (а.с. 11). Отже, споживачами послуг які надаються ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» являються відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідачі свої зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг належним чином не виконували, внаслідок чого виникла заборгованість. Заперечуючи проти заявленого у позові розміру заборгованості, відповідач [PERSON] посилається на пропуск позивачем строку позовної давності. Відповідно до наданого позивачем нового розрахунку заборгованості, з урахуванням заяви відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності, розмір заборгованості відповідачів за період з 12.03.2017 по 31.03.2024 становить 16 558,68 грн. за надані послуги з централізованого опалення та 33 719,59 грн. за послуги з гарячого водопостачання. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 8 675,75 грн. та 3% річних у розмірі 2 515,66 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року по справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року по справі № 401/710/15-ц зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина 3 ст. 11 ЦК України). Згідно статті 4 ЦК України, актами цивільного законодавства, серед іншого, є постанови Кабінету Міністрів України. За нормою ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. На час спірних правовідносин діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 зі змінами (далі - Правила). Згідно пункту 30 Правил споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Верховний Суд у постанові від 22.01.2022 по справі № 201/11406/20 зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Разом з тим, суд приймає до уваги подану відповідачем [PERSON] заяву про застосування строку позовної давності та при цьому враховує наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Позов поданий до суду 13.05.2024. Позовні вимоги заявлені за період часу з січня 2016 року по березень 2024 за послуги з постачання гарячої води та з жовтня 2017 року по березень 2024 року за послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України з 12.03.2020 року до 22.05.2020 року установлено карантин. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Дію карантину, встановленого вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 657 від 23.06.2021, № 677 від 29.06.2021, № 787 від 28.07.2021, № 855 від 11.08.2021, № 889 від 18.08.2021, № 954 від 13.09.2021, № 1003 від 20.09.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1066 від 11.10.2021, № 1096 від 20.10.2021, № 1102 від 25.10.2021, № 1240 від 24.11.2021, № 1237 від 29.11.2021, № 1246 від 02.12.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 1407 від 29.12.2021, № 1432 від 30.12.2021, № 1435 від 30.12.2021, № 1 від 12.01.2022, № 140 від 09.02.2022, № 229 від 23.02.2022, № 249 від 11.03.2022, № 311 від 18.03.2022, № 318 від 19.03.2022, № 369 від 26.03.2022, № 372 від 26.03.2022, № 488 від 29.04.2022, № 594, від 17.05.2022, № 597 від 17.05.2022, № 630 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022, № 1423 від 23.12.2022, № 97 від 04.02.2023 та № 336 від 18.04.2023. Отже, з урахуванням дії карантину з 12.03.2020 року, що до дати подачі позову - 13.05.2024 становить 4 роки 2 місяці 1 день, позовна давність від дати 13.05.2024 продовжується на вказаний строк, тому позовну давність слід рахувати з 12.03.2017 року. Враховуючи, що строк позовної давності необхідно рахувати починаючи з 12.03.2017 року, та беручи до уваги строки за які позивачем нараховано заборгованість, підлягають застосуванню строки позовної давності щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води. Як зазначалося вище, позивачем здійснено новий розрахунок заборгованості за послуги з постачання гарячої води, починаючи з березня 2017 року (а.с. 36-38). Отже, заборгованість відповідачів за послуги з постачання гарячої води, з урахуванням строку позовної давності становить 33 719,59 грн. Загальний розмір заборгованості відповідачів за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання наданих позивачем становить 50 278,27 грн. (16 558,68 грн. + 33 719,59 грн.). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем за порушення відповідачами виконання зобов`язань зі сплати вартості послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання нараховано інфляційні втрати у розмірі 8 675,75 грн. та 3 % річних у розмірі 2 515,66 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на викладене вище, оцінивши надані сторонами докази та заперечення відповідача [PERSON] у їх сукупності, враховуючи часткове визнання відповідачем [PERSON] факту наявності заборгованості за наданими житлово-комунальними послугами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 16 558,68 грн., за послуги з постачання гарячої води у розмірі 33 719,59 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 8 675,75 грн. та 3 % річних у розмірі 2 515,66 грн. В іншій частині вимог позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат між сторонами, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1 514 грн. з кожного з відповідачів.

Outcome: partial