Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

У січні 2026 року ТОВ «Таліон Плюс» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою та свої вимоги мотивує тим, що 10 квітня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 295969193 у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 20300 грн з кінцевою датою повернення кредиту до 10 травня 2030 року, зі сплатою процентів за користування кредитом з базовою процентною ставкою 0,98% в день від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом, що становить 357,70% річних. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. 10 червня 2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за кредитним договором № 295969193 від 10 квітня 2025 року до ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу № МВ-ТП/39. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 62000 грн 26 коп., з яких: заборгованість по кредиту 20300 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 40482 грн 00 коп. та заборгованість по комісії за надання кредиту 1218 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 березня 2026 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, при подачі позову надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив не подав. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 квітня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 295969193, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у загальній сумі 20300 грн на строк дисконтного періоду користування 30 днів від дати отримання першого траншу з можливістю продовження, з кінцевою датою повернення (виплати) кредиту 10 травня 2030 року, зі сплатою процентів за користування кредитом з базовою процентною ставкою 0,98% в день від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом, що становить 357,70% річних, та комісією за надання кредиту у розмірі 1218 грн (а.с. 9-10, 11-22). 10 червня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/39, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги (а.с. 26 на звороті 29). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 10 червня 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 295969193 від 10 квітня 2025 року (а.с. 29 на звороті 30). Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість відповідача за кредитним договором № 295969193 від 10 квітня 2025 року становить 62000 грн 26 коп., з яких: заборгованість по кредиту 20300 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 40482 грн 00 коп. та заборгованість по комісії за надання кредиту 1218 грн (а.с. 31 на звороті 32, 32 на звороті 34). Відповідач не виконав свого обов`язку повернути кредит на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, право позивача порушене і підлягає захисту, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 62000 грн 26 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2662 грн 40 коп. Також на підставі ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн, факт понесення та розмір яких підтверджується наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами, зокрема, договором про надання правничої допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року, додатковою угодою № 2444 від 16 грудня 2025 року про надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року, актом приймання-передачі наданих послуг від 16 грудня 2025 року відповідно до договору про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року та платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 16 грудня 2025 року на суму 5000 грн (а.с. 69-74, 75).

Outcome: approved