Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі Банк) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101739200759552 від 10.02.2025 р. станом на 19.06.2005 р. у розмірі 19 681,30 грн., посилаючись на те, що [PERSON] не виконує належним чином грошових зобов`язань за зазначеним договором. [PERSON] своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила, проте від неї надійшла заява від 25.03.2026 р., у якій вона зазначає, що, зокрема, у вирішенні позовних вимог покладається на розсуд Суду, у разі задоволення позовних вимог просить розстрочити суму на розумний строк. Судом з`ясовано, що 06.02.2025 р. [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Банку (далі Заява) (а. с. 10). Як вбачається з Заяви, [PERSON] проставленням підпису під цією Заявою підтверджує, що, зокрема, до укладення угоди ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг Банку, що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, з інформацією, яка розміщується на вебсайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі, дана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг Банку, що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua, між нею та Банком становлять договір про надання банківських послуг зі строком дії 90 років, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Метою оформлення нею цього договору є отримання у майбутньому таких фінансових послуг як, зокрема,: відкриття та користування поточними рахунками (у тому числі з випуском та використанням платіжних карток) та/або отримання кредитів у вигляді готівкових або безготівкових коштів. 06.02.2025 р. [PERSON] підписала також заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком з додатком, у якій просила відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на вказаних у заяві та додатку до неї умовах (а. с. 11 13). Також [PERSON] підписала Заяву про надання послуги "Швидка готівка" № АВН0СТ155101739200759552 від 10.02.2025 р., у якій просила Банк надати їй кредит за послугою "Швидка готівка" на таких умовах: вид кредиту на споживчі потреби, тип кредиту строковий, мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту 15 000,00 грн., строк кредиту 36 місяців з 10.02.2025 р. по 09.02.2028 р. включно, процента ставка фіксована 85% на рік, розмір щомісячного платежу 1 169,94 грн., проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу, кредит зараховується на поточний рахунок [PERSON] (зворотній бік а. с. 15 16). Таким чином, зважаючи на зміст статей 207, 626, 633, 634, 638, 1054, 1055, 1066 та 1067 Цивільного кодексу України, між Банком та [PERSON] 06.02.2025 р. укладено договір про надання банківських послуг, а 10.02.2025 р. кредитний договір № АВН0СТ155101739200759552. На виконання умов кредитного договору № АВН0СТ155101739200759552 від 10.02.2025 р. Банк 10.02.2025 р. зарахував на поточний рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 10.02.2025 р. (зворотній бік а. с. 19). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101739200759552 від 10.02.2025 р. станом на 19.06.2025 р. та виписки по кредиту від 19.06.2025 р. випливає, що [PERSON] грошових зобов`язань зі сплати кредиту та процентів не виконувала, у зв`язку з чим станом на 19.06.2025 р. в неї виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 19 681,30 грн., яка складається з наданого кредиту 15 000, грн., процентів за користування кредитом 4 499,29 грн. та пені 182,01 грн. (а. с. 19, 20). Доказів, які б спростовували ці обставини, [PERSON] не подала. Разом з тим, відповідно до пункту 18 розділу "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Цей пункт набрав чинності 17.03.2023 р. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан з 05:30 24.02.2022 р. строком на 30 діб, який Указами Президента України неодноразово продовжувався, та є введеним і на момент ухвалення рішення. Таким чином позов в частині вимоги про стягнення пені у розмірі 182,01 грн. задоволенню не підлягає. Згідно з частиною першою та другою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першої статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зважаючи на наведене, позов Банку підлягає частковому задоволенню, саме з [PERSON] на користь Банку підлягає стягненню заборгованість у розмірі 19 499,29 грн. Щодо заяви [PERSON] розстрочити суму на розумний строк Суд зазначає наступне. За своїм змістом ця заява є заявою про розстрочення виконання рішення. Відповідно до частини першої статті 267 Цивільного процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Судом з`ясовано, що [PERSON] у 2025 р. отримувала дохід у виді соціальної виплати у загальному розмірі 93 491,70 грн., та у виді плати за надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду або суборенду у загальному розмірі 15 584,41 грн., з якого сплатила податок та військовий збір у розмірі 3 584,41 грн., що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 20.02.2026 р. (а. с. 65 66), тобто у середньому вона отримувала дохід у розмір 8 790,96 грн. на місяць. Види доходів [PERSON] вказують на те, що вона не працевлаштована. Наведене свідчить, що майновий стан [PERSON] є незадовільним, разове стягнення з неї грошових коштів у розмірі 19 499,29 грн. поставить її ще у більш скрутний майновий стан та може загрожувати задоволенню її життєво важливих потреб. За таких обставин Суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення на один рік та стягувати з [PERSON] щомісячно грошові кошти у розмірі 1 624,94 грн., тобто її заява про розстрочення виконання рішення підлягає задоволенню. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Банку у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 2 400,00 грн. (сплачений за подання позовної заяви судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а. с. 5, 6).

Outcome: partial