Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Виконавчий комітет Конотопської міської ради в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] . [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у якого рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.11.2025 року відібрано його доньку без позбавлення його батьківських прав. На даний час [PERSON] проживає в [ADDRESS] , де винаймає разом з [PERSON] три кімнати гуртожитку, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде неорганізований спосіб життя. [PERSON] , батько дітей, відповідно до довідки [INFO] від 21.01.2026 року № 1/246, 19.01.2026 року зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Закітне Донецької області. До моменту проходження військової служби [PERSON] дітей не визнавав, з дітьми не спілкувався, матеріально не допомагав. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до наказу № 87 від 16.10.2025 року відділу «Служба у справах дітей» Конотопської міської ради Сумської області взяті на облік як діти, що опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. На сьогодні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться в КЗСОР Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області. Причиною влаштування дітей до державного закладу стало зловживання матір`ю спиртними напоями та неналежне виконання батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене, позивач, діючи в інтересах дітей, просить відібрати малолітніх дітей у відповідача без позбавлення її батьківських прав, та стягнути з неї аліменти на утримання дітей. Представник виконавчого комітету Конотопської міської ради Циганок І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить судове засідання проводити без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 57,58). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. У відповідності до вимог п.п.15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно зі ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного із них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані : виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. Відтак, основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в м. Буринь Буринського району Сумської області, батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с. 7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м. Буринь Буринського району Сумської області, батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 10.01.2023 року зареєстрували шлюб у Броварському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис № 08. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 13). З копії сповіщення [INFO] № 149 від 21.01.2026 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , стрілець-номер обслуги [INFO] роти в/ч [NUMBER] , 19.01.2026 року зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі н.п. Закітне Донецької області (а.с. 10). Згідно наказу відділу «Служба у справах дітей» Конотопської міської ради Сумської області № 87 від 16.10.2025 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , взято на облік у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків (а.с. 11). З копії довідки Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області № 492 від 10.11.2025 року вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані в [ADDRESS] (а.с. 12). Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21.01.2025 року [PERSON] визнано винною за ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с. 14). З інформації щодо стану виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [PERSON] , Конотопського ліцею № 9 Конотопської міської ради Сумської області № 387 від 13.10.2025 року вбачається, що мати дітей [PERSON] , не виконує своїх батьківських обов`язків, не проявляє інтерес до успіхів під час навчання дітей (а.с. 15). Згідно листів № 01-03/864 від 07.10.2025 року, № 01-03/964 від 24.11.2025 року та № 01-03/928 від 03.11.2025 року вбачається, що Конотопський міський центр соціальних служб звернувся до відділу «Служба у справах дітей» з повідомленням про те, що сім`ї [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , з 29.09.2025 року надається соціальна послуга соціального супроводу сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків (а.с. 16, 31, 35). З повідомлення Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , неодноразово вчинялося домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини [PERSON] , [INFO] , в присутності дітей (а.с. 17). За результатами проведення оцінки рівня безпеки дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від 28.10.2025 року встановлено рівень небезпеки дітей - «небезпечно», необхідно вжити негайні заходи для безпеки та захисту дітей, рекомендовано помістити дітей до дитячого відділення КНП КМР «Конотопська центральна районна лікарня ім. ак. М.Давидова» для проведення обстеження (а.с. 19 - 28). Згідно акту прийому дитини до Центру «Служба у справах дітей» від 31.10.2025 року дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , поставлені на облік у службі у справах дітей як діти які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 30). Згідно актів обстеження умов проживання від 25.06.2025 року та від 01.10.2025 року було здійснено обстеження умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження встановлено, що житло розміщено на першому поверсі п`яти поверхового будинку, складається з 3-х кімнат гуртожитку, які об`єднані. Умови проживання незадовільні. На момент обстеження батьки знаходилися в стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] поводив себе дуже агресивно та зухвало. У кімнатах речі були розкидані, брудно (а.с. 32, 33). З копії висновку № 161 оцінки потреб сім`ї вбачається, що сім`я [PERSON] потребує надання соціальних послуг, а саме: соціальний супровід (а.с. 34). Згідно висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради № 01-14/129 від 20.01.2026 року вбачається, що доцільно відібрати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, у зв`язку із ухиленням її від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей. Відібрання дітей [PERSON] та [PERSON] у матері без позбавлення її батьківських прав відповідатиме інтересам дітей (а.с. 36-38). На підставі досліджених доказів, суд приходить до переконання про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання своїх дітей, а тому необхідно відібрати дітей у матері без позбавлення її батьківських прав та вважає, що повернення дітей матері можливе лише за умови, якщо перестануть існувати всі обставини, які стали підставою для їх відібрання. Вирішення питання передання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування, суд розглядає виключно як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинитися, коли це дозволять обставини, при цьому мати з дітьми не позбавлені можливості підтримувати регулярні контакти між собою. Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити [PERSON] , що відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, суд за її заявою може постановити рішення про повернення дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову щодо відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За таких обставин з [PERSON] слід стягнути на користь державної установи чи фізичної особи, яким діти будуть передані на виховання, аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2026 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 3328 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved