Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

21.01.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за Кредитним договором № 8413961 від 08.01.2025 року в розмірі 17 400,00 грн., з яких: 9 400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5000,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користувания Кредитом; 2 971,00 грн. - комісія за надання Кредиту; за Кредитним договором № 73314599 в розмірі 8 250,00 грн., з яких: 2 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 375,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5000,00 грн. сума заборгованості за пенею; 375,00 грн. - комісія за надання Кредиту; за Кредитним договором № 00-10193498 в розмірі 10 333,50 грн., з яких: 6 000,00 грн. - залишок по тілу кредиту; 2 333,50 грн. залишок по відсоткам; штрафні санкції згідно умов договору - 2 000,00 грн; за Кредитним договором № 62118-01/2025 в розмірі 11 824,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 784,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 3 640,00 грн. сума заборгованості за штрафом; 400,00 грн. - сума комісії за видачу кредиту; за Кредитним договором № 1153233 в розмірі 13 530,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 750,00 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту; 3 780,00 грн. заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 6 000,00 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 61 337,50 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 08.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено кредитний договір №8413961, який було укладено в електронній формі. Відповідно до п.2.1 2.4 Договору відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 10000,00 грн., строком на 30 днів, фіксована процентна ставка 0,01% в день. 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №8413961. Відповідно до Реєстру боржників №5 від 27.05.2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 17 400,00 грн., з яких: 9 400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5000,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користувания Кредитом; 2 971,00 грн. - комісія за надання Кредиту. 08.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено кредитний договір №73314599, який було укладено в електронній формі. Відповідно до п.2.1 2.4 Договору відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 2500,00 грн., строком на 30 днів, фіксована процентна ставка 0,500% в день. 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №73314599. Відповідно до Реєстру боржників №8 від 26.06.2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 8 250,00 грн., з яких: 2 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 375,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5000,00 грн. сума заборгованості за пенею; 375,00 грн. - комісія за надання Кредиту. 01.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір №00-10193498, який було укладено в електронній формі. Відповідно до п.1.2 1.3 Договору відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 5000,00 грн., строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 0,94% в день. 14.08.2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14082025-МК/ЄАПБ, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10193498. Відповідно до Реєстру боржників від 14.08.2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 10 333,50 грн., з яких: 6 000,00 грн. - залишок по тілу кредиту; 2 333,50 грн. залишок по відсоткам; штрафні санкції згідно умов договору - 2 000,00 грн. 29.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено кредитний договір №62118-01/2025, який було укладено в електронній формі. Відповідно до п.1.1 1.4 Договору відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 4000,00 грн., строком на 120 днів, 0,90% в день. 27.05.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №27052025, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №62118-01/2025. Відповідно до Реєстру боржників позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 11 824,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 784,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 3 640,00 грн. сума заборгованості за штрафом; 400,00 грн. - сума комісії за видачу кредиту. 01.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Незалежні Фінанси» та відповідачем було укладено кредитний договір №1153233, який було укладено в електронній формі. Відповідно до п.1.2 1.5 Договору відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 3000,00 грн., строком на 345 днів, 3257,21% річних. 25.06.2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №25062025, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1153233. Відповідно до Реєстру боржників позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 13 530,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 750,00 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту; 3 780,00 грн. заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 6 000,00 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Невиконання відповідачем зобов`язань по укладеним договорам зумовило звернення ТОВ «ФК «ЄАПБ»до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.01.2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала судді була направлена на адресу відповідача за якою вона зареєстрована та повернута з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином, однак, у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзиву на позов, не було надано заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 08.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено кредитний договір №8413961, який було укладено в електронній формі. Відповідно до п.2.1 2.4 Договору відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 10000,00 грн., строком на 30 днів, фіксована процентна ставка 0,01% в день. 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №8413961. Відповідно до Реєстру боржників №5 від 27.05.2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 17 400,00 грн., з яких: 9 400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5000,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користувания Кредитом; 2 971,00 грн. - комісія за надання Кредиту. 08.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено кредитний договір №73314599, який було укладено в електронній формі. Відповідно до п.2.1 2.4 Договору відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 2500,00 грн., строком на 30 днів, фіксована процентна ставка 0,500% в день. 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №73314599. Відповідно до Реєстру боржників №8 від 26.06.2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 8 250,00 грн., з яких: 2 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 375,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5000,00 грн. сума заборгованості за пенею; 375,00 грн. - комісія за надання Кредиту. 01.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір №00-10193498, який було укладено в електронній формі. Відповідно до п.1.2 1.3 Договору відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 5000,00 грн., строком на 360 днів, стандартна процентна ставка 0,94% в день. 14.08.2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14082025-МК/ЄАПБ, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-10193498. Відповідно до Реєстру боржників від 14.08.2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 10 333,50 грн., з яких: 6 000,00 грн. - залишок по тілу кредиту; 2 333,50 грн. залишок по відсоткам; штрафні санкції згідно умов договору - 2 000,00 грн. 29.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено кредитний договір №62118-01/2025, який було укладено в електронній формі. Відповідно до п.1.1 1.4 Договору відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 4000,00 грн., строком на 120 днів, 0,90% в день. 27.05.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №27052025, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №62118-01/2025. Відповідно до Реєстру боржників позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 11 824,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 784,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 3 640,00 грн. сума заборгованості за штрафом; 400,00 грн. - сума комісії за видачу кредиту. 01.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Незалежні Фінанси» та відповідачем було укладено кредитний договір №1153233, який було укладено в електронній формі. Відповідно до п.1.2 1.5 Договору відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 3000,00 грн., строком на 345 днів, 3257,21% річних. 25.06.2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №25062025, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1153233. Відповідно до Реєстру боржників позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 13 530,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 750,00 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту; 3 780,00 грн. заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 6 000,00 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Разом з тим, відповідачем не було повернуто у встановлені у договорах кредитів строки суми кредитів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належить й відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено,що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилами ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення відсотків за кредитним договором №8413961 від 08.01.2025 року, суд виходить з наступного. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 10000,00 грн., строком на 30 днів, з фіксованою процентною ставкою 0,01% в день. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Строк кредитування сторони погодили 30 календарних днів. Тобто, право нараховувати відсотки за кредитним договором, припинилося зі спливом строку дії договору, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування сумою кредиту. Відповідно, таке право відсутнє і в позивача. Отже, за кредитним договором №8413961 від 08.01.2025 року, суд вважає, що підлягає до часткового задоволення із урахуванням суми неповернутого кредиту, процентної ставки за кредитом і строку кредитування розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить: 9430,00 грн. з яких: 9400,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу і 30,00 грн. відсотки за користування кредитом (10000,00грн. х 0,01% х 30 днів). При цьому, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за комісією в розмірі 2971,00 грн., суд виходить з наступного. 10 червня 2017 року набув чинності ЗУ «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог ЗУ «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч.5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). В даному випадку позивачем в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту та за які позивачем встановлена одноразова комісія за видачу кредиту. Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем, то вони є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії за кредитним договором №8413961 від 08.01.2025 рокув розмірі 2971,00 грн. слід відмовити. Також, з аналогічних підстав, у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії за кредитними договорами №73314599 від 08.02.2025 року в розмірі 375,00 грн., №62118-01/2025 від 29.01.2025 року в розмірі 400,00 грн., №1153233 від 01.02.2025 року в розмірі 750,00 грн. та 3780,00 грн. слід відмовити. Крім того, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні відносини між сторонами у справі виникли 01.02.2025 року за кредитним договором №00-10193498, 29.01.2025 року за кредитним договором №62118-01/2025 та 01.02.2025 року за кредитним договором №1153233 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею/штрафами/неустойкою в розмірі 5000,00 грн. (кредитний договір №73314599), 2000,00 грн. (кредитний договір №00-10193498), 3640,00 грн. (кредитний договір №62118-01/2025), 6000,00 грн. (за кредитним договором №1153233), підлягає залишенню без задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 51,23 %, судовий збір слід стягнути в розмірі 1551,24 грн.

Outcome: partial