Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

23 лютого 2026 року представник позивача адвокат Мороз Л.О., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Роменської міської ради Сумської області, в якому просить: визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк у два місяці з дня вступу рішення в законну силу для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер дід позивача - [PERSON] , на момент смерті [INFO] був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] склав заповіти, посвідчені виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Роменського району Сумської області від 05.04.2018 року за № 14, від 28.08.2018 року за № 28, за якими заповів своєму онуку [PERSON] належні йому земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також трактор колісний марк МТЗ-80УК 1992 року випуску та причіп марки 2 ПТС-4, 1989 року випуску. Але оформити спадщину в нотаріальному порядку позивач не може, так як в установлений законодавством України термін не подав заяву про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] діда [PERSON] . В установлений законодавством термін позивач не зміг звернутися до нотаріуса через те, що перебуває на військовій службі за призовом з 06.04.2021 року по теперішній час, що підтверджується військовим квитком серії [NUMBER] від 06.04.2021 року, довідкою ВЧ [NUMBER] від 08.12.2025 року № 373. Необхідно зазначити, що позивач 14.10.2025 року склав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті дідуся [PERSON] , посвідчену Шульженко Н.М., приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області, у реєстрі за № 825, але через термінову необхідність виїзду до Запорізької області у військовій службі, не зміг дану заяву відправити до Роменського районного нотаріального округу за місцем відкриття спадщини. Ухвалою судді від 23 лютого 2026 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 10 березня 2026 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про доручення доказів та підтримання позовних вимог, розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Ухвалою суду від 11 березня 2026 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в клопотанні до суду від 10.03.2026 року просила справу розглядати без її та позивача участі. Представник відповідача в клопотанні до суду просив справу розглядати без його участі, прийняти рішення на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 21.04.2025 року. Родинні відносини спадкодавця та позивача підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 25.07.2002 року, виданого виконкомом Миколаївської сільської ради Роменського району Сумської області, свідоцтвом про народження матері позивача [PERSON] , виданого повторно 09.08.2017 року Роменським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області, серії [NUMBER] . Згідно довідки виконавчого комітету Роменської міської ради від 06.02.2026 року № 02.24-17/12 на момент смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на день смерті [PERSON] був зареєстрований один. Як вбачається з заповітів, посвідчених виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Роменського району Сумської області від 05.04.2018 року за № 14, від 28.08.2018 року за № 28, [PERSON] заповів своєму онуку [PERSON] належні йому земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, трактор колісний марк МТЗ-80УК 1992 року випуску та причіп марки 2 ПТС-4, 1989 року випуску. Дружина [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане виконкомом Миколаївської сільської ради Роменського району Сумської області 16.01.2012 року. В установлений законодавством термін позивач не зміг звернутися до нотаріуса через те, що перебуває на військовій службі за призовом з 06.04.2021 року по теперішній час, що підтверджується військовим квитком серії [NUMBER] від 06.04.2021 року, довідкою ВЧ [NUMBER] від 08.12.2025 року № 373. Спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спалщину) № [NUMBER] від 23.02.2026 року, виданого приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Білашенко Л.В. 14.10.2025 року [PERSON] склав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті дідуся [PERSON] , посвідчену Шульженко Н.М., приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області, у реєстрі за № 825, але через термінову необхідність виїзду до Запорізької області у військовій службі, не зміг дану заяву відправити до Роменського районного нотаріального округу за місцем відкриття спадщини. Так, за загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61/21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 04 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №133/1880/18, провадження № 61-12000св19 вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Посилаючись на поважність причин пропуску строку подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, позивач зазначив перебування його на військовій службі у складі Збройних Сил України, що унеможливило своєчасно подати ним заяви про прийняття спадщини. Так, відповідно до Указу Президента №64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Як вбачається з військового квитка серії [NUMBER] від 06.04.2021 року, довідки ВЧ [NUMBER] від 08.12.2025 року № 373, старший солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом з 06.04.2021 року по теперішній час. Отже, на переконання суду, зазначена обставина свідчать про неможливість реалізації позивачем свого права на прийняття нею спадщини у передбаченому статтею 1269 ЦК України порядку, за умови проходження ним військової служби. З урахуванням вказаного суд вважає, що є достатньо законних та обґрунтованих підстав для визнання строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , пропущений позивачем, таким, що був пропущений з поважної причини, встановивши позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті діда, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю два місяці, починаючи з моменту набрання законної сили рішення суду, права та охоронювані законом інтереси інших осіб не порушуються, іншим передбаченим законом шляхом поновити порушене право позивача на спадщину немає можливості. Отже, суд вважає можливим визнати причини пропуску терміну позивачем для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті спадкодавця поважними, а тому йому потрібно надати додатковий строк для подачі вказаної заяви. Таким чином позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved