Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , через представника адвоката Шаповалова О.Г.., звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12 вересня 2014 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим. У зв`язку з різними поглядами на життя між ними виникали непорозуміння і сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені через втрату взаємної любові, несумісності поглядів на спільне життя та сімейні відносини. У січні 2022 року шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо. Сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощенного позовного провадження та ввирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та представник позивача на розгляд справи не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву в якій просив справу розглядати за їх відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач на розгляд справи не з`явилася, повідомлялася належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням думки позивача та представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 12 вересня 2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Червоногригорівською селищною радою Нікопольського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 12 вересня 2014 року, актовий запис № 62. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. У зв`язку з різними поглядами на життя між ними виникали непорозуміння і сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені через втрату взаємної любові, несумісності поглядів на спільне життя та сімейні відносини. У січні 2022 року шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо. Сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між сторонами не досягнуто. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя та проживання дитини у сторін немає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved