Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором №03.10.2024-100000015 в розмірі 48600 грн. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилався, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 03.10.2024 був укладений Кредитний договір №03.10.2024-100000015. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 18000,00 грн, строком на 124 дні. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту -9 % від суми Кредиту та дорівнює 1620 грн 00 коп. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості -1620 грн. Неустойка: 180 грн 00 коп, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до Договору від 03.10.2024 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 18000 грн. У свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позову утворилась заборгованість у розмірі 48600 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 18000 грн, по процентам у розмірі 16740 грн, по комісії 1620 грн, додатковій комісії- 3240 грн, по неустойці у розмірі 9000 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у вказаному розмірі, а також понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01.08.2025 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 08.08.2025 від представника відповідача Кірюшина А.Р. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилався на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження видачі кредитних коштів позичальнику, також те, що договір було підписано неуповноваженою особою, що свідчить про його нікчемність. Зазначає, що згідно п. 10.1 договір діє протягом одного року, тому обов`язок з повернення суми кредиту та відсотків за ним виникає 03.10.2025. Таким чином у Відповідача не виник обов`язок дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором, оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що Позивачем були у встановлений Законом строк направлені вимогу про дострокове повернення кредиту, а Відповідачем таку вимогу були отримано. Також заперечував проти заявлених вимог з приводу стягнення з Відповідача неустойки, оскільки це нарахування прямо заборонено п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. 12.08.2025 від представника позивача Ларіонова К.О. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначає, що Відповідачем під час укладення кредитного договору, відповідно до п. 16 Заявки договору було проведено ідентифікацію через систему BankID.Позивач є абонентом-надавачем послуг. При проходженні автентифікації (введенні пароля до інтернет-банкінгу, обраного відповідачем та підтвердження надання даних через систему BankID від абонента-ідентифікатора позивачу), було встановлено особу відповідача шляхом отримання відповідних даних. З приводу форми нікчемності укладеного договору вказав, що між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір шляхом: 1) отримання/ознайомлення відповідача з Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 03.10.2024; 2) подання відповідачем Заявки кредитного договору № 03.10.2024-100000015 (кредитної лінії) від 03.10.2024; 3) надсилання відповідачем Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №03.10.2024 100000015 (кредитної лінії) від 03.10.2024 р. Таким чином, було укладено Кредитний договір №03.10.2024-100000015 від 03.10.2024 р. у електронній формі, що відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової. Стороною відповідача документи, що складають Кредитний договір, підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс-повідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий - 0639742035. Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується Квитанція №526957800 від 03.10.2024р., яка є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а відтак - належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу. З приводу неустойки зазначає, що Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до ЗУ "Про споживче кредитування", зокрема до Прикінцевих та Перехідних положень. На підставі змін, за договорами укладеними з 24.01.2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Щодо аргументу відповідача стосовно дострокового стягнення заборгованості вказав, що положеннями кредитного договору передбачено пункт 6.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) в якому зазначено наступне: 6.1. Використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів, Комісії- у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Отже, момент, з якого Кредитодавець має право звернутися до суду для захисту свого порушеного права розпочинається з 03.02.2025 р., що додатково підтверджується графіком платежів, з яким відповідач був ознайомлений в момент підписання кредитного договору. На підставі викладеного позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Ларіонов К.О. у судове засідання не з`явився, у своєму відзиві просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 жовтня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №03.10.2024-100000015, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною цього договору, підпис відповідача на якому вчинено із застосовуванням електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора. Відповідно до його умов ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 18000 грн строком на 124 дні з дати його надання і датою повернення (виплати) кредиту 03 лютого 2025 року з можливістю пролонгації строку кредиту, зі сплатою процентної ставки та комісією. Крім того, відповідно до паспорта споживчого кредиту, який було підписано сторонами 03 жовтня 2024 року та підпис на якому вчинено [PERSON] із застосовуванням одноразового ідентифікатора, клієнту запропоновані умови: тип кредиту фінансовий кредит; сума/ліміт кредиту 18000 грн; строк кредитування 124 дні з дати його надання.Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.97% = (21600/18000)/124 ? 100%. Проценти розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту- 1620 грн. Комісія за надання нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1620 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Неустойка: 180 грн 00 коп, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором A423. Згідно з квитанцією про переказ коштів за допомогою системи LiqPay, судом встановлено, що 03 жовтня 2024 року відповідачу було перераховано грошові кошти в розмірі 18000 грн на картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 526957800, призначення платежу: Видача за договором кредиту №03.10.2024-100000015. Більш того, відповідно до наданої ТОВ «Споживчий центр» довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №03.10.2024-100000015 від 03 жовтня 2024, судом встановлено, що заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 48600,00 грн і складається з основного боргу 18000,00 грн, процентів 16740,00 грн (нарахованих за період з 03.10.2024 по 03.02.2024), комісії за надання 1620,00 грн, додаткової комісії 3240,00 грн, неустойки 9000,00 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Наявними у справі доказами доведено, що ТОВ «Споживчий центр» покладені на нього зобов`язання за кредитним договором № 03.10.2024-100000015 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу 03.10.2024 грошові кошти в розмірі 18000,00 грн. Із наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 03.10.2024-100000015 вбачається, що суму боргу за тілом кредиту, процентами та комісією відповідач не погасив. Отже, заборгованість що складається: 18000,00 грн - основного боргу та 16740,00 грн - процентів суд стягує в повному обсязі. Щодо стягнення заборгованості по комісії (пов`язаної з наданням кредиту) у розмірі 1620,00 грн та додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) у розмірі 3240,00 грн суд зазначає наступне. Як вказав Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року (справа №204/224/21), якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2024 у справі №753/25744/21). Оскільки, в кредитному договорі не обумовлено за перелік яких саме послуг позичальник повинен сплачувати комісію (пов`язану з наданням кредиту) у розмірі 1620,00 грн та додаткову комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) у розмірі 3240,00 грн, то таку умову кредитного договору слід вважати нікчемною та такою, яка суперечить Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимога позивача у частині стягнення з відповідача комісії (пов`язаної з наданням кредиту) у розмірі 1620,00 грн та додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) у розмірі 3240,00 грн є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Щодо стягнення неустойки, яку позивач просить стягнути в розмірі 9000,00 грн, суд дійшов таких висновків. Пунктом 18 Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 (справа № 183/7850/22, пров. 61-14740св23) висловив правову позицію щодо тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у якій вказав, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб. Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та триває до цього часу. Таким чином, нарахування позивачем неустойки в сумі 9000,00 грн за невиконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором під час дії воєнного стану є неправомірним, оскільки сума неустойки підлягає списанню. Із наведених підстав, у стягненні 9000,00 грн неустойки суд відмовляє. Враховуючи вищевикладене, суд стягує з [PERSON] борг за наданим кредитом в розмірі 34740,00 грн, що включає: 18000,00 грн - основного боргу, 16740,00 грн - процентів, тим самим задовольняє позов частково. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 1731,57 грн (34740 грн х 2422,40 грн/48600 грн = 1731,57 грн).

Outcome: partial