Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У грудні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» ( далі - АТ «А-Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] будучи клієнтом банку, 03 грудня 2024 року уклав з АТ «А-Банк» кредитний договір № АВН0СТ155101733224843514, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 6 000,00 грн, строком на 36 місяців, з 03 грудня 2024 року до 02 грудня 2027 року, зі сплатою відсотків у розмірі 0,14% вдень, яка застосовується протягом всього строку надання кредиту. Також сторонами погоджено розмір пені в розмірі 0,07% від суми простроченої заборгованості по кредиту, що нараховується за кожен день невиконання виконання зобов`язання. Зазначає, що АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало позичальнику кредит у розмірі 6 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 03 грудня 2024 року. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 12 листопада 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 10 070,12 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 918,92 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 3 688,08 грн та заборгованості за пенею в розмірі 463,12 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь вище зазначену заборгованість та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Відповідач [PERSON] не подав відзиву на позов. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 27 січня 2026 року з Тлумацького районного суду Івано-Франківської області на підставі ст. 31 ЦПК України на розгляд Рогатинського районного суду Івано-Франківської області надійшла вказана цивільна справа. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху, надано представнику позивача строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін. У судове засідання представник позивача Шкапенко О.В. не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, про що зазначив у позовній заяві та у клопотанні від 12 листопада 2025 року. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2279232 від 28 січня 2026 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, судові повістки повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст.223,280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи 03 грудня 2024 року між позивачем АТ «А-Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101733224843514 ( далі - Договір ) (а.с.8 зв. -9). Своїм підписом відповідач [PERSON] підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені на сайті www.a-bank.com.ua, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають договір. Згідно Договору сторони погодили наступні умови кредитування: сума кредиту 6 000,00 грн; строк кредиту 36 місяців, з 03 грудня 2024 року по 02 грудня 2027 року; процентна ставка фіксована - 75% на рік; денна процентна ставка 0,14%; пеня за порушення зобов`язання із погашення заборгованості 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочення. Платіжна карта на яку зараховується сума кредиту 5169155123540047. Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного кваліфікованого підпису (а.с.9 звор). Відповідно до п.18 Договору підписуючи цю заяву [PERSON] підтвердив та погодився, що до укладення цієї угоди він ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщенні за посиланням www.a-bank.com.ua/terms та до укладення цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на вебсайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі, відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Видача кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №TR.42047558.39275.65455 від 03 грудня 2024 року про зарахування 6 000,00 грн на банківський рахунок [NUMBER] , належний [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Призначення платежу: видача кредиту згідно договору №АВН0СТ155101733224843514 від 03 грудня 2024 року (а.с. 13). Отже АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі згідно умов договору. В свою чергу відповідач [PERSON] зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором, однак він свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №АВН0СТ155101733224843514 від 03 грудня 2024 року встановлено що заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 12 листопада 2025 складає 10 070,12 грн, з яких: основний борг 5 918,92 грн, відсотки 3 688,08 грн, пеня - 463,12 грн ( а.с. 12). Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 1, 2 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася ( ч.2 ст. 639 ЦК України). Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі (абз.2 ч.2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі ( ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства ( ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ( п.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (ст.1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»). Зі змісту кредитного договору вбачається, що його підписано позичальником електронним підписом, що відповідає вимогам статтей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». У вказаному кредитному договорі сторони погодили умови кредитування, в тому числі розмір кредиту, відсоткову ставку за користування кредитом, а також відповідальність за порушення умов договору. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання кредитних коштів, та повернути кредит. Отже між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. На підставі наведеного суд дійшов висновку про доведеність виконання АТ «А-Банк» зобов`язання з надання [PERSON] кредиту в сумі 6 000,00 грн, шляхом перерахування коштів на його банківський рахунок. З розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що відповідачем порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення кредиту та відсотків за його користування, відповідно до умов кредиту. Доказів погашення тіла кредиту матеріали справи не містять, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в сумі 5 918,92 грн. Щодо нарахування відсотків за користування кредитом, то суд зазначає, що за змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства. Відповідно до умов договору сума кредиту 6 000,00 грн, кредит надано на строк - 36 місяців, (п.4, п.5 Договору), а денна процентна ставка погоджена сторонами: 0,14% за кожен день користування кредитом ( п.8 Договору). Позивач нарахував заборгованість за відсотками з 03 грудня 2024 року по 12 листопада 2025 року, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.12). З метою повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, суд також перевіряє правильність нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами, шляхом самостійного їх перерахування. Період з 03 грудня 2024 року по 12 листопада 2025 року становить 345 календарних дні, тому розмір заборгованості відповідача за цей період складає 2 898,00 грн ( 6 000,00 грн х 0,14% в день = 8,40 грн в день х 345 днів). Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені то суд зазначає таке. Положення п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отжев суду відсутні підстави для стягнення з відповідача пені, оскільки вона нарахована позивачем у період дії в Україні воєнного стану, що є неправомірним. Таким чином загальний розмір заборгованості за кредитним договором №АВН0СТ155101733224843514 від 03 грудня 2024 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 8 816,92 грн, з яких: основний борг 5 918,92 грн, відсотки за користування кредитом 2 898,00 грн. Щодо розподілу судових витрат Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи встановлено, що позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням №6005315530325 від 12 листопада 2025 року. Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог на суму 8816,92 грн, що становить 87,55 % від ціни позову (8 816,92 грн х 100% :10 070,12 грн), тому розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2 120,81 грн судового збору ( 2 422,40 грн х 87,55 %).

Outcome: partial