Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Преставник позивачки [PERSON] адвокат Остапенко С. Ю. звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради (далі ХМР), третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рибкіна О. М. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] помер рідний дід позивачки - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.07.1997 року за реєстраційним номером [NUMBER] , згідно з яким дана квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивачка у шестимісячний строк не подавала заяву на прийняття спадщини, оскільки не була спадкоємцем першої черги, проте у лютому 2025 року їй зателефонував брат [PERSON] та повідомив, що знайшов заповіт від 01.12.2006 року, посвідчений державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гончаренко Л. А., складений її дідом [PERSON] , згідно з яким спадкодавець на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, він заповідає онуці [PERSON] , [INFO] ». Для отримання спадщини [PERSON] через представника звернулась до приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Харківської області Рибкіної О. М., якою було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки позивачкою пропущено строк для звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Через військову агресію та загрозу своєму життю і своїх рідних вона була вимушена виїхати за межі України, що підтверджується відмітками у закордонному паспорті; з дідом вона не проживала разом, мала іншу реєстрацію місця проживання; спілкувалася з дідом по телефону, однак не знала про існування заповіту, складеного на її ім`я. Зважаючи на те, що позивачка не була обізнана про наявність складеного дідом заповіту, своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не мала можливості, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 26.11.2025 відкрито провадження у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 02.02.2026 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду. Представник позивачки адвокат Остапенко С. Ю. у судове засідання з`явилась, надала пояснення, аналогічні доводам позовної заяви, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно належним чином, в матеріалах справи є дані про належне їх повідомлення, причини неявки до суду не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рибкіна О. М. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомила. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, вважає за можливе проводити розгляд справи без участі відповідача представника Харківської міської ради та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого міськбюро РАГС м. Колпашево Томської області РРФСР 08.06.1985, вбачається, що батьками (рос.) « [PERSON] », [INFO] , є (рос.) « [PERSON] » та « [PERSON] » (а. с. 10). Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, 27.08.2013 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а. с. 10). Як вбачається з паспорту громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] [PERSON] виїхала за межі України 07.03.2022 (а. с. 11). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.05.2024, виданого Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а. с. 11). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.05.2024, виданого Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а. с. 29). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.07.1997 року за реєстраційним номером 4-97-89152, згідно з яким зазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 9). 14.05.2025 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рибкіною О. М. до Спадкового реєстру внесено запис про реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ( а. с. 8). Листом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рибкіною О. М. від 14.05.2025 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за причини пропуску строку для прийняття спадщини (а. с. 7). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 14.05.2025 у реєстрі містяться відомості щодо наявності заповіту [PERSON] , [INFO] , посвідченого 01.12.2006 другою Харківською міською державною нотаріальною конторою; статус заповіту чинний. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його двоюрідною сестрою, у зв`язку з війною вона була вимушена виїхати за кордон з сім`єю, десь у лютому 2025 року вона повідомила, що у квартиру по [ADDRESS] вони планують заселити людей під оренду, тому він приїхав до м. Харкова, зв`язався з її матір`ю, разом поїхали до квартири, щоб забрати особисті речі. У ході прибирання були знайдені певні документи, після чого він зателефонував [PERSON] і повідомив про документи та їх зміст, серед документів був заповіт. В подальшому ці документи були їй передані. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини відповідно ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Пунктом 1.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції (далі - Порядок) передбачено, що При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Пунктом 2.1 Порядку встановлено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Пунктами 3.1-3.5 глави 10 Порядку передбачено, що право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. В подальшому неодноразово строк дії воєнного стану продовжувався та він діє до теперішнього часу. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У відповідності до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 80 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач заяву до нотаріуса про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не подала з поважних причин, оскільки про наявність заповіту не знала, з березня 2022 року внаслідок збройної агресії і військових дій російської федерації на території України перебуває за кордоном, що позбавило її можливості своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом за відсутності спадкоємців першої черги за законом. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи обставини справи, а також те, що позивачкою, яка є єдиним спадкоємцем, що звернувся за свідоцтвом про прийняття спадщини, пропущено строк для прийняття спадщини з причин, які визнані судом поважними, суд вважає за можливе встановити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини - три місяці з дня набрання рішенням суду чинності. Судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. суд залишає за позивачем.

Outcome: approved