Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

ТОВ Факторингова компанія УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного Договору № 4299631 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7») та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 9000 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «А-БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). 26.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу № 26/08/2024 від 26.08.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №4299631 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.01.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі по тексту - ITC). Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України електронну комерцію». Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 6.1.16, 6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ITC прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 15.01.2024 року о 11:12:30 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором , надісланий на номер телефону, що наданий Відповідачем. Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 15.01.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «А-БАНК». У зв`язку з порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором станом на 26,08.2024 року (дата переходу права вимоги до Позивача) становить 59625,00 гривень, яка складається з: 9000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 50625,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 15.01.2024 року по 26.08.2024 року (включно). Сума заборгованості, Відповідача [PERSON] за Кредитним договором відповідно до Реєстру боржників від 26.08.2024 року до Договору факторингу № 26/08/24 від 26.08.2024 р. становить 59625,00 грн. З врахуванням викладеного позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за Договором № 4299631 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.01.2024 року, яка станом на 26.08 2024 року становить 59625,00 гривень та складається з заборгованості за кредитом в сумі 9000,00 грн. та заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 15.01.2024 року по 26.08.2024 року (включно), а також судові витрати в розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 29 грудня 2025 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було прийнято до розгляду дану позовну заяву з відкриттям провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Будь-які клопотання по справі від сторін, до початку розгляду справи, суду не надходили. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження , суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 4299631 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Пунктом 1.1. Договору визначено, що укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок «Credit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІКС Товариства. Відповідно до п.1.2 договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно з умовами договору визначений тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 9000,00 грн. Строк кредиту 350 днів. Періодичність сплати процентів кожні 25 днів. Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; знижена процентна ставка становить 1,63 % в день та застосовується на умовах визначених договором. Кредитний договір був підписаний відповідачем 15.01.2024 року об 11:12:30 год. Електронним підписом 56330, що свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо умов договору. Відповідачка була ознайомлена та погодилася з його змістом, порядком та умовами надання коштів у кредит. Крім того, відповідачкою також було підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 4299631 від 15.01.2024 року, що також свідчить про те, що відповідачка була обізнано щодо умов кредитування, види платежів за кредитом, їх кількість, розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Також, цього ж дня, 15.01.2024 року відповідачка підписала інформаційне повідомлення, паспорт споживчого кредиту, в якому також міститься детальна інформація щодо умов кредитування. Відповідно до листа директора ТОВ «Пейтек Україна» Докучаєвої Н. 15.01.2024 року об 11:14:11 було успішно перераховано грошові кошти в розмірі 9000,00 грн на платіжну карту клієнта від ТОВ «Лінеура Україна»: номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» - 9df9e6ea-dba4-44d8-9dcc-bbae97472c8c, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - 42996311705310045, Session ID - 022732922590, сайт торгівця - https://credit7.ua, код авторизації - D3EA98, банк-еквайр - АТ "ПУМБ", призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] 16.03.2026 року на виконання ухвали суду від 03.03.2026 року про витребування доказів, від АТ «Акцент-банк» надійшов лист, з якого вбачається, що карта № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] . Крім того, АТ «Акцент-банк» було надано рух коштів по зазначеному вище рахунку з 15.01.2024 року по 20.01.2024 року, відповідно до якого 15.01.2024 року об 11:14:20 годині було здійснено зарахування грошових коштів в сумі 9000,00 грн на зазначений вище рахунок. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за договором № 4299631 від 15.01.2024 року про надання коштів споживчого кредиту станом на 26.08.2024 року у відповідача [PERSON] мається заборгованість в сумі 59625,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 9000,00 грн та заборгованості за процентами в сумі 50625,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконує. 26.08.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 26/08/2024 від 26.08.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №4299631 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.01.2024 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 26/08/24 від 26.08.2024 року ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» набуло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором 4299631 від 15.01.2024 року в розмірі 59625,00 грн., з яких 9000,00 грн заборгованість за сумою кредиту, 50625,00 грн. заборгованість за процентами. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Украглобал-Фінанс» за кредитним договором 4299631 від 15.01.2024 року у сумі 59625,00 грн. Згідно з вимогами ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами ч. 1ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. В ч. ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В ч. 1 ст. 1054 ЦК України, зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно вимог ч. 1ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. За приписами ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строки користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч. 1 ст. 205, ст. ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України. При цьому, на виконання приписів ч. 1 ст. 638 ЦК України, сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відтак, оскільки вищевказаний договір про надання коштів у позику/кредит та факторингу не був визнаний у встановленому законом порядку недійсним чи нікчемним, то в силу положень Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642, 1077 ЦК України ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не спростовано відповідачем жодними доказами. Отже, судом встановлено, що ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої обов`язки за договором № 4299631 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.01.2024 року та надало відповідачці кредит в сумі 9000 грн. Відповідачка не виконала свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 59625,00 грн. Позивач ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу. В той же час, відповідачем будь-яких заперечень та доказів стосовно відсутності боргу, його погашення або незгоди з розрахунком суми заборгованості суду не надано. На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За таких обставин, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 4299631 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.01.2024 у розмірі 59625,00 грн. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, стягнувши судовий збір в розмірі 3028,00 грн з відповідачки на користь позивача. Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частиною 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги представником позивача надано суду: копію договору про надання правничої допомоги № 02/08/2024 від 02.08.2024, укладений між ТОВ «Укрглобал-Фінанс» та [PERSON] , копію акту приймання-передачі наданих послуг № 116 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, копію витягу з реєстру № 1 до приймання передач послуг № 116 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, копію платіжної інструкції кредитового переказу № 3337 від 06.11.2025 року. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За викладених вище обставин та приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні надані представником позивача письмові докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, суд із врахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, понесених останнім на оплату правничої допомоги в розмірі 10000 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved