Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області через систему «Електронний суд» у липні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Тертиця Тамара Василівна звернулась із позовною заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 000 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Позов обґрунтований тим, що 15 вересня 2023 року позивач уклав із відповідачем Договір про відкриття кредитної лінії № 1272-6403, за яким ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 4 000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач, зі свого боку, свої обов`язки належним чином не виконала, не повернула в повному обсязі кредит, у зв`язку із чим, утворилась заборгованість станом на 17 червня 2025 року у розмірі 39 400 грн: 4 000 грн основна сума заборгованості; 35 400 грн заборгованість за процентами. Однак, позивач застосував до відповідача програму лояльності, частково списавши заборгованість за нарахованими комісією та процентами у розмірі 19 400 грн, за умови погашення позичальником 20 000 грн, з яких: 4 000 грн заборгованість за кредитом; 16 000 грн заборгованість за процентами. Суд ухвалою від 11 серпня 2025 року прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідач 29 серпня 2025 року звернулась до суду із відзивом на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки проценти за користування кредитом значно перевищують тіло кредиту, що є несправедливими умовами кредитного договору, а також відсутність доказів видачі їй кредитних коштів. Зі свого боку, 04 вересня 2025 року позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що кредитний договір був укладений згідно із вимогами Закону України «Про електронну комерцію». Сторони погодили умови щодо розміру та строку кредитного договору. Позивач надав належні докази, що підтверджують факт зарахування коштів на зазначений самим відповідачем її картковий рахунок, а тому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив таке. Між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] 15 вересня 2023 року, укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1272-6403, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 4 000 грн на строк кредитування 300 днів, із стандартною відсотковою ставкою 3,00 % за кожний день. Дата повернення кредиту 10.07.2024. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «Укр кредит фінанс» (https:// creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. З метою підписання договору, а також підтвердження ознайомлення з правилами та іншими документами, відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А8172. Зі змісту листа АТ КБ «Приватбанк» від 17 червня 2025 року вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» повідомив ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за платежами, зокрема, 15 вересня 2023 року на суму 4 000 грн, номер договору 1272-6403, номер картки [NUMBER] . Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно із статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 Цивільного кодексу України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог статей 526, 530, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тобто існує презумпція правомірності наведених правочинів, допоки іншого висновку не дійде суд у самостійному провадженні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: «стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню». Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернулася до ТОВ «Укр Кредит Фінанс», прийнявши пропозицію (оферти) на укладення договору про відкриття кредитної лінії. Відповідачу згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» був наданий одноразовий ідентифікатор [NUMBER] . Також [PERSON] підписала паспорт споживчого кредитування, в якому визначені всі необхідні умови кредитування, що свідчить, що між сторонами виникли договірні зобов`язання, які є обов`язковими для виконання кожним із сторін, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості, яка складається з тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, є обґрунтованими. Крім того позивач для підтвердження позовних вимог долучив довідку АТ КБ «ПриватБанк» щодо зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача [NUMBER] , а також у матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості, що у сукупності підтверджують факт наявності заборгованості та її розмір. З огляду на таке, ураховуючи наявність у матеріалах справи належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Фінанс Кредит» заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії від 15 вересня 2023 року № 1272-6403 у розмірі 20 000 грн, що складається з: 4 000 грн тіло кредиту, 16 000 грн відсотки. За приписами частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з цим, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved