Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» через систему «Електронний суд» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3367617 від 19.12.2020 у розмірі 17227,10 грн., який мотивувало наступним. 19.12.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний договір № 3367617 про надання споживчого кредиту в сумі 8050,00 грн. 28.07.2021 було укладено договір № 28072021 відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором 3367617. 23.05.2024 між ТОВ « ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», було укладено договір факторингу № 23/05/24, згідно якого позивач прийняв права вимоги до відповідачки. Ухвалою суду від 05.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд справи призначено на 26.03.2026. Цією ж ухвалою роз`яснено відповідачці порядок подання відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачка про розгляд справи був повідомлена своєчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Поштова кореспонденція, яка надсилалась судом за зареєстрованим місце проживання відповідача, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення поштової кореспонденції у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання поштової кореспонденції. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідачка не подавала. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступних висновків. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 19.12.2020 відповідачка уклала з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» кредитний договір №3367617, який підписаний електронним підписом позичальника. Відповідно до укладеного договору відповідачка отримала від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» позику у сумі 8050,00 грн., строк кредиту 28 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,33 % в день (знижена процентна ставка), 1,90 % в день (стандартна процентна ставка). 28.07.2021 було укладено договір № 28072021 відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором 3367617. 23.05.2024 між ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», було укладено договір факторингу № 23/05/24, згідно якого позивач прийняв права вимоги до відповідачки. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набув права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором № 3367617. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 3367617 від 19.12.2020 станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 17227,10 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8050,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 9177,10 грн. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст.530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦПК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На час розгляду справи судом відповідачкою не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Враховуючи, що відповідачка не сплатила кошти за користування кредитом, тому вимоги позивача в частині стягнення тіла кредиту, відсотків за користування кредитними коштами є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.2 та ч.6 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України). Враховуючи висновок суду задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 2662,40 грн. Щодо розподілу витрат позивача на правничу допомогу, то суд зауважує наступне. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлялось. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн., підтверджуються: копією договору про надання правничої допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024; копією заявки на надання юридичної допомоги № 1159; копією витягу з акту № 27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026. Таким чином, з огляду на вищевикладене, у зв`язку із задоволення позову, з відповідачки підлягають до стягнення витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Outcome: approved