Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 14.06.2025 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , укладено Договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71892274, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти в сумі 8000,00 гривень на строк 14 днів (з 14.06.2025 р. по 27.06.2025 р.) , із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0.171% які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія кредиту складає 10.00 % від суми наданого кредиту (що у грошовому еквіваленті складає 800,00 грн.), у разі порушення строків кредиту нараховується 4% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір позики був підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 13161, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання умов договору кредиту №71892274 від 14.06.2025 р., виконав свої зобов`язання, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 8000,00 гривень, за посередництвом платіжної установи ТОВ «Европейська платіжна система», що підтверджується електронною платіжною інструкцією №f4cb55fl-f5bl-4d47-87be-af345fe336d3 від 14.06.2025 р. перерахування коштів в розмірі 8000,00 на банківський картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] . 16.10.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №16/10/25, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі до відповідача за договором кредиту №71892274 від 14.06.2025 р., у сумі 24991,52 грн, з яких: 8000,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 191,52 грн. сума заборгованості за відсотками, 800,00 грн. сума заборгованості за комісією, 16000,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою, яка до цього часу не сплачена, тому позивач був вимушений звернутися до суду з позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву або будь-яких заперечень до суду не надала. Згідно ст. 131 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Як вбачається з матеріалів справи,14.06.2025 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , укладено Договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71892274, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти в сумі 8000,00 гривень на строк 14 днів (з 14.06.2025 р. по 27.06.2025 р.) , із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0.171% які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія кредиту складає 10.00 % від суми наданого кредиту (що у грошовому еквіваленті складає 800,00 грн.), у разі порушення строків кредиту нараховується 4% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір позики був підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 13161, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу, що підтверджується правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що також підтверджується Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, довідкою про ідентифікацію, інформацією за вих.№16/10/25-15488 від 16.10.2025 р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про видачу на банківські карти клієнтів онлайн-позик, право вимоги яких відступлено. Згідно довідки ТОВ «Европейська платіжна система» за вих.№КД-000003092 від 21.10.2025 р., ТОВ «Европейська платіжна система» підтвердила перерахування коштів в розмірі 8000,00 на банківський картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] , номер платежу №f4cb55fl-f5bl-4d47-87be-af345fe336d3 від 14.06.2025 р., що підтверджується копією платіжної інструкції.. Згідно договору факторингу від 16.10.2025, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», 16.10.2025, уклали Договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за Договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) відповідачці №71892274 від 14.06.2025 р., що також підтверджується платіжними інструкціями кредитного переказу коштів, реєстром прав вимоги №16/10/25-02 від 16.10.2025 р. Згідно розрахунку заборгованості за договором №71892274 від 14.06.2025 р., за період з 15.10.2025 р. по 04.11.2025 р., розмір заборгованості відповідачки складає 24991,52 грн, з яких: 8000,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 191,52 грн. сума заборгованості за відсотками, 800,00 грн. сума заборгованості за комісією, 16000,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою. Відповідно до реєстру заборгованості до договору факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 124991,52 грн., яка до цього часу не сплачена. Згідно відповіді на запит, яка надійшла до суду з АТ КБ «ПриватБанк» від 24.02.2026 р. за №20.1.0.0.0/7-260223/67616-БТ, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ), та надано виписку по рахунках № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 14.06.2025 17.06.2025 р. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною другою статті 6 Закону України від 12.07.2001 № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», який був чинним на момент укладання договору позики, договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини. У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України від 03.09.2015 № 675-VIII «Про електрону комерцію» (далі Закон № 675-VIII) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону № 675-VIII). Частиною п`ятою статті 11 Закону № 675-VIII передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення зазначених вище норм закону та умов договору позики відповідачка [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 24991,52 грн. Встановлено, що відповідачка, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у розмірі 24991,52 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідачки судові витрати на професійну правничу допомогу, в сумі 4500,00 грн., що включають в себе вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналіз, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів по малозначним справам для формування позовної заяви 500,00 грн., підготовка/складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі 4000,00 грн., що підтверджується договором №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 р., актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, витягом з Акту №8ФП від 29.10.2025 приймання-передачі даної правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги 25-08/25/ФП від 25.08.2025 р., актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжною інструкцією кредитного переказу коштів, ордером на надання правничої (правової допомоги) та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю Ткаченко Ю.О. В силу ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Таким чином, суд вважає розумним та справедливим стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 гривень. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору, у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №579943244.1 від 14.11.2025. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved