Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

15.08.2024 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким встановити факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований та проживає : [ADDRESS] , з [PERSON] , що померла [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла сусідка позивача, [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] проживала однією сім`єю з заявником [PERSON] , та його родиною, який здійснював за нею догляд впродовж 5 років. На протязі останніх п`яти років, до моменту смерті [PERSON] , заявник приймав участь в її житті, а саме: проживали разом у будинку заявника, заявник допомагав їй матеріально, купував одяг, предмети домашнього вжитку, лікував, тощо. Відповідно довідки Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області від 12.03.2024 року, померла [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак, фактично проживала до дня смерті з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., з метою відкриття спадкової справи, як спадкоємець четвертої черги після смерті [PERSON] , про те, отримав від нотаріуса лист роз`яснення, в якому зазначено що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, але у додатках долучених до заяви, відсутній документ, який підтверджує вищевказаний факт, у зв`язку з чим, нотаріус не має законних підстав для відкриття спадкової справи. Тому заявник був вимушений звернутися з відповідною заявою до суду. Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.08.2024 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду порядку окремого провадження. Ухвалою судді від 22.12.2025 року цивільну справу прийнято до свого провадження, розгляд справи проводиться в порядку окремого провадження. Заявник в судове засідання не з`явився, 26.03.2026 року звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити подану заяву. Представник заінтересованої особи Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, рішення просив прийняти за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог чинного законодавства. За таких обставин, на підставі ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [INFO] в с. Доброолександрівка Одеського району Одеської області померла сусідка заявника [PERSON] згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 99 складеного 22 березня 2024 року Овідіопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до рішення виконавчого комітету Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області від 21.12.2023 року № 184, про доцільність призначення опікуна над повнолітньою особою [PERSON] . Вважати за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , опікуном над [PERSON] , [INFO] , у випадку визнання останньої Овідіопольським районним судом Одеської області недієздатною. Додаток №3 до рішення виконавчого комітету Дальницької сільської ради від 07.04.2023 року № 62-Р про встановлення факту здійснення догляду, встановлено, що гр. [PERSON] здійснює постійний догляд на професійній основі за гр. [PERSON] . Висновком Опікунської ради при виконавчому комітеті Дальницької сільської ради, призначено [PERSON] опікуном над гр. [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області від 19.06.2024 року № 135, гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, згідно довідки Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області від 25.07.2024 року № 157, фактично проживала за адресою заявника [PERSON] , [ADDRESS] , який здійснював за нею догляд впродовж п`яти років. 21.06.2024 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. з заявою про відкриття спадкової справи, як спадкоємцю четвертої черги, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Однак, йому було надіслано лист роз`яснення, в якому зазначено що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, але у додатках долучених до заяви, відсутній документ, який підтверджує вищевказаний факт, у зв`язку з чим, нотаріус не має законних підстав для відкриття спадкової справи. На ухвалу суду від 08.08.2025 року про витребування копії спадкової справи після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. надано суду відповідь, відповідно до якої, спадкова справа після смерті [PERSON] , не заводилась. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з сусідкою [PERSON] , на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: partial