Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 27 липня 2024 року між ТОВ «Еко Фін» та [PERSON] був укладений Договір № 51367940. Кредитний договір укладено у відповідності до норм ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит на суму 3 500,00 грн. Строк користування коштами 730 днів, з 27.07.2024 та закінчується 26.07.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду становлять 1 % за один день фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. ТзОВ «ЕКО ФІН» надало клієнту грошові кошти в порядку передбаченому умовами договору. 11.08.2025 було укладено договір № 11-08/25, відповідно до якого ТзОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 51367940. Відповідач свої зобов`язання не виконує, що і стало підставою для звернення до суду із цим позовом. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №51367940 від 27.07.2024, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 17 115,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3500,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13 335,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення прав вимоги - 280,00 грн. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 15.09.2025, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 16.09.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про зменшення розміру вимог кредитора. Відповідачка заперечувала проти розміру нарахованих відсотків, оскільки вони порушують вимогу ЗУ «Про споживче кредитування» та просила звільнити її від сплати відсотків та стягнути лише тіло кредиту 3500,00 грн. Додатково надала заперечення проти стягнення з неї судового збору та витрат на правничу допомогу, оскільки вважає їх завищеними та таким, що не пов`язані з її діями. При прийняті рішення просила врахувати той факт ,що вона є дружиною військовослужбовця та користується пільгами відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а ому росила не стягувати з неї нараховані відсотки. У відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 22.09.2025 року, представник позивача заперечувала доводи відповідача, аргументувавши правомірність нарахованих відсотків, в межах строку кредитування згідно умов кредитного договору, з яким відповідачка погодилась підписавши кредитний договір. Щодо тверджень відповідачки про те, що вона є дружиною військовослужбовця, а тому звільняється від сплати відсотків за користування кредитом вважають їх необґрунтованими оскільки відповідачка не надала доказів наявності у неї пільг, встановлених у п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В подальшому від сторін надходили додаткові пояснення на заперечення стосовно вимог заявлених у позові, у яких сторони додатково підтримали свої позиції викладені у відзиві на позовну заяву та відповіді на відзив. 02.02.2026 року на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій представник позивача врахувавши наявність у відповідачки пільги, передбаченої у п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» уточнила позовні вимоги шляхом зменшення їх розміру здійснивши перерахунок нарахованих відповідачу процентів за кредитним договором, який надається до цієї заяви. Так, загальна сума заборгованості відповідача за договором №51367940 становить 8 330,00 грн, з яких: 3 500,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 4 830,00 грн заборгованість за нарахованими процентами, яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача. У додаткових поясненнях від 03.02.2026 року відповідачка частково заперечувала проти здійсненого перерахунку, а саме просила застосувати пільгу щодо ненарахування процентів з дати початку проходження військової служби, а не виключно з дати державної реєстрації шлюбу. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги викладені в уточненій позовній заяві ,просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась ,причину неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомляла належним чином. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 27.07.2024 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 5137940. Згідно з умовами договору, відповідно до 2.2. кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту): 3 500,00 грн. Пунктом 2.3. встановлено, що строк користування кредитними коштами складає 730 (днів), який починається з 27.07.2024 року та закінчується 26.07.2026 року (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Пунктом 2.4. передбачено, що дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 09.08.2024 року (рекомендована дата платежу). Відповідно до п. 2.5. поточний період складає 716 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 26.07.2026 року (дата остаточного погашення заборгованості). Згідно з п. 2.6. проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі365 % відсотків річних (денна процентна ставка - 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. При застосуванні програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки. Пункт 2.7. встановлює, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі - 365 % відсотків річних (Денна процентна ставка1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Згідно з п.3.1.2.5 Договору товариство в день укладання кредитного договору, але не пізніше трьох робочих днів з дня його підписання, надає кредит шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви на отримання кредиту та зазначений у розділі 10 (Реквізити сторін) цього договору. Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 51367940, підписано електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) YTgzNzY5, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Також відповідач підписав електронним підписом Графік платежів за кредитним договором. ТОВ «ЕКО ФІН» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору, що підтверджується інформацією з Підтвердження щодо здійснення переказу коштів, наданому ТОВ «ПрофітГід», відповідно до яких відповідачу на її платіжну картку № [NUMBER] були перераховані кошти в сумі 3 500,00 грн., дата та час переказу: 27.07.2024 року о 17:14, номер операції: 51367940_1722100475, кредитний договір № 51367940 від 27.07.2024 року. 11.08.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» був укладений договір № 11-08/25 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» належне йому право вимоги грошових коштів за кредитними договорами. Відповідно до Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді до договору №11-08/25 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 11.08.2025 року ТОВ «ЕКО ФІН» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 51367940 в загальній сумі 16 835,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 3 500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 13 335,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 51367940 від 27.07.2024 року, сформованого ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за період 27.07.2024 - 11.08.2025., станом на 11.08.2025 року загальна заборгованість [PERSON] становить 16 835,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту- 3 500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 13 335,00 грн. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Всупереч умовам Кредитних договорів, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 02.02.2026 року представником позивача уточнено позовні вимоги, здійснено перерахунок та визначено загальну сума заборгованості відповідача за договором №51367940 становить 8 330,00 грн, з яких: 3 500,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 4 830,00 грн заборгованість за нарахованими процентами, які просять стягнути на користь позивача з відповідача. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції від 19.05.2024, що діяла станом на дату укладення кредитного договору) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів , у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються , крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Вказаною нормою закону встановлено пільгу для військовослужбовців за призовом на час їх призову та для інших видів військової служби на період взяття військовослужбовцями участі у відповідних заходах, а також їх дружинам. Разом з тим, враховуючи, що відповідач наділена зазначеною пільгою у статусі дружини військовослужбовця, то вирішальним фактором при вирішенні періоду, протягом якого пільга має бути застосована, є момент набуття статусу дружини військовослужбовця. Так, шлюб між [PERSON] та її чоловіком, [PERSON] , було зареєстровано 12.12.2024 року, а відтак саме з цієї дати відповідач набула статусу дружини військовослужбовця та право на застосування пільги, передбаченої частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що спростовую доводи відповідача про необхідність застосування пільг на нарахування відсотків за кредитом з дати початку проходження військової служби, а не виключно з дати державної реєстрації шлюбу. Своєю чергою, як вбачається з матеріалів справи, нарахування процентів за користування кредитом за договором №51367940 відбувалось протягом періоду з 27.07.2024 року (дати укладення кредитного договору) по 19.08.2025 року (дати, що передувала направленню відповідачу вимоги про дострокове погашення заборгованості). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги здійснений позивачем перерахунок, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за кредитним договором № 51367940 від 27 липня 2024 року в сумі 8 330,00 грн., яка складається з 3 500,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 4 830,00 грн заборгованості за нарахованими процентами. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15 (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 02 липня 2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024. Згідно витягу з акту №16 про надання юридичної допомоги від 22 серпня 2025 року адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надало ТОВ «Факторинг Партнерс» правничу допомогу по цивільній справі за позовом ТОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вартість правничої допомоги, згідно детального опису наданих послуг, становить 9 000,00 грн. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи, суд бере до уваги обставини справи, те, що позов задоволено, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, а також, враховує принцип розумності та справедливості. Враховуючи наведене, а також положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає вимоги позивача щодо розподілу судових витрат такими, що підлягають частковому задоволенню, а тому слід стягнути з відповідача в користь позивача 1 000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1, та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: partial