Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про припинення права спільної часткової власності, виділення в натурі частини нерухомого майна. В обґрунтування позову вказала, що 22.10.2011 р. [PERSON] уклала Договір дарування (зареєстровано в реєстрі за № 3539) між своїми дітьми позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Відповідно до Договору дарування будинку позивач та відповідач прийняли у дар у рівних частках кожний по 1/2 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Право приватної власності на частку домоволодіння за позивачем зареєстроване Комунальним підприємством Київської обласної ради «Макарівське бюро технічної інвентаризації» 26.10.2011 р., номер запису: 198, у книзі: 1. 22.10.2011 р. [PERSON] уклала Договір дарування земельної ділянки між своїми дітьми позивачем та відповідачем. Відповідно до Договору дарування земельної ділянки позивач та відповідач прийняли у дар у рівних часках кожний 1/2 земельну ділянку, яка розташована на території Київська обл., [ADDRESS] , площею 0,4911 га, з яких 0, 2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 3222786101:01:021:0049 та 0, 2411 га для ведення особисто підсобного господарства, кадастровий номер 3222786101:01:021:0050. Тому позивач та відповідач являються співвласниками у рівних частках будинку та земельної ділянки. Оскільки позивач з відповідачем в досудовому порядку не дійшли згоди щодо виділу їм у натурі частки домоволодіння та земельної ділянки, тому позивач змушена звернутися для вирішення спору до суду та просить виділити належну їй частку домоволодіння в окремий об`єкт нерухомого майна з подальшим присвоєнням окремої адреси та визначити порядок користування земельною ділянкою для вільної реалізації свого права власності даною нерухомістю. Враховуючи викладене, позивач з урахуванням заяви про зміну предмету позову просила суд: припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ;. припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки, площею 0,4911 га, з яких 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 3222786101:01:021:0049 та 0,2411 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 3222786101:01:021:0050, яка розташована на території [ADDRESS] ; виділити в натурі [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно Варіанту № 3 Висновку (Таблиця № 26 (Варіант 3) і зображено на рисунку № 19), а саме: 1. Веранду, площею 11,90 кв.м.; 2. Котельну, площею 5,40 кв.м.; 3. Кухню, площею 4,10 кв.м.; 6. Житлову кімнату, площею 17,9 кв.м.; 7. Кладову, площею 6,6 кв.м.; 8. Коридор, площею 8,2 кв.м.; сарай літ. «Б»; сарай літ. «В»; сарай літ. "Г"; убиральню літ. «Н»; криниця «№1»; 7/20 частин огорожі № 3; 18/25 частину огорожі № 4; хвіртка № 5; 1/2 частина воріт № 7; виділити в натурі [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) земельну ділянку з кадастровим номером 3222786101:01:021:0049 площею 1180,6 кв.м (0,11806 га), що на схемі позначена під № 1 (зображена штрихуванням зеленого кольору), яка проходить по точках: 2-3-4-15-14-13-12-11-10-2 зі сторонами: 8,12м-130,16м-лінія, згідно Варіанту № 3 Висновку (Схема на рисунку № 25 (варіант № 3 поділу земельної ділянки до варіанту № 3 поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами); виділити в натурі [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) земельну ділянку з кадастровим номером 3222786101:01:021:0050 площею 1204,5 кв.м. (0,12045 га), що на схемі позначена під № 2 (зображена штрихуванням помаранчевого кольору), яка проходить по точках: 6-7-8-9-10-11-1-12-13-6 зі сторонами: 14,16м-64,91м-4,02м-17,25м-15,0м-6,66м-14,42м-23,69м-45,05м, згідно Варіанту № 1 Висновку (схема на рисунку № 29 (варіант № 1 поділу земельної ділянки); стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) судовий збір у розмірі 8 729, 10 грн (вісім тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень 10 копійок); стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 365, 00 грн (сім тисяч триста шістдесят п`ять гривень 00 копійок); стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) витрати на проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи у розмірі 25 092,90 грн (двадцять п`ять тисяч дев`яносто дві гривні 90 копійок). Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 15.11.2023 р. позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також строк для подачі зустрічного позову. 12.03.2024 р. від відповідача [PERSON] надійшов відзив, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач вказав, що так, дійсно позивач та відповідач є власниками в рівних частках (по 1/2 частині кожному) домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,4911 га, яка також належить позивачу та відповідачу на праві власності в рівних частках. Проте, між позивачем та відповідачем відсутні домовленості щодо усталеного порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою. Згоди щодо їх поділу не досягнуто. Позивач відмовилася від пропозиції відповідача про викуп його частки у домоволодінні та земельній ділянці, а також від пропозиції про їх спільний продаж. Позивач у спірному будинку не проживає, фактично ним не користується, лише декілька разів на рік відвідує. Тому твердження позивача про те, що вона фактично користується частиною житлового будинку про виділ якої просить суд, не відповідають дійсності та не підтверджені належними та допустимими доказами. Враховуючи розмір та проекцію меж земельної ділянки, розташування на ній спірного житлового будинку та надвірних споруд, відповідач вважає, що виділення в натурі позивачу 1/2 її частки є технічно та об`єктивно неможливим. Тому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. 12.03.2024 р. від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] про поділ в натурі домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою, в обґрунтування якої вказано, що він та [PERSON] є власниками в рівних частках (по 1/2 частині кожному) домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 0,4911 га на якій розташоване вказане домоволодіння. Між позивачем та відповідачем відсутні домовленості щодо усталеного порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою. Згоди щодо їх поділу не досягнуто. Відповідач відмовилася від пропозиції позивача про викуп його частки у домоволодінні та земельній ділянці, а також від пропозиції про їх спільний продаж. Відповідач постійно мешкає у приватному будинку, вона фактично не користується спірним житловим будинком та земельною ділянкою, відвідуючи їх лише декілька разів на рік. Наразі між ними склалися неприязні стосунки, що унеможливлює досягнення вільної компромісної домовленості щодо спільного користування належним їм в рівних частках нерухомим майном та порядку його поділу. Тому позивач [PERSON] просив суд: припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами (домоволодіння), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та зареєстровані в Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Макарівське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 34938025, шляхом поділу в натурі між співвласниками [PERSON] та [PERSON] відповідно до належних їм часток, зокрема, виділити та визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (домоволодіння); встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,4911 га, що передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель 0, 2500 га (кадастровий номер земельної ділянки 3222786101:01:021:0049) та ведення особистого підсобного господарства - 0,2411 га (кадастровий номер земельної ділянки - 3222786101:01:021:0050), за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) здійснити переобладнання приміщень житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та зареєстровані в Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Макарівське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 34938025, відповідно до визначеного судом варіанту поділу його в натурі; стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) судові витрати. 19.03.2024 р. від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом та приєднана до матеріалів справи. У відповіді на відзив позивач заперечуючи обставини викладені у відзиві просила позовні вимоги задовільнити з підстав викладених у позові. Ухвалою суду від 06.08.2024 р. зустрічний позов [PERSON] прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Встановлено сторонам строки на подачу відзиву, відповіді на відзив. Ухвалою суду від 13.09.2024 р. призначено комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, а провадження у справі зупинено. 21.05.2025 р. до суду надійшов висновок експертів № Т859/04-2025 від 25.04.2025 р. за результатами проведено у справі комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 21.05.2025 р. провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання на 18.08.2025 р., яке в подальшому неодноразово відкладалося. 15.08.2025 р. від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про зміну предмету позову. Ухвалою суду від 30.10.2025 р. прийнято до розгляду заяву [PERSON] про зміну предмету позову, роз`яснено сторонам право на подачу відзиву та відповіді на відзив, а також закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.12.2025 р. 10.02.2026 р. від відповідача [PERSON] , в особі його представника адвоката Горвата В.А. надійшов відзив, проте суд їх долучив до матеріалів справи як письмові пояснення, в яких сторона відповідача просила задовольнити позовні вимоги відносно спірного майна за адресою: [ADDRESS] на наступних умовах: 1. Двір повинен бути в спільному користуванні разом з тротуаром, а не ділити тротуарні плити поштучно (20 плит Відповідачеві [PERSON] , та 9 плит Позивачеві [PERSON] ). 2. Тин з метало профілю на межі з сусідкою [PERSON] (23 метри погонні ) побудований її сином за власні кошти, про що є нотаріально завірена заява, тому його не потрібно при розділі враховувати з нарахуванням компенсації одному з співвласників. 3. Хлів, який знаходиться в дворі розділити пополам, враховуючи наявність входу для кожного з співвласників. В подальшому судовий розгляд справи неодноразово відкладався, черговий раз на 23.03.2026 р. У судовому засіданні 23.03.2026 р. позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Резнік К.О. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з урахуванням заяви про зміну предмету позову. Зустрічний позов просили залишити без задоволення. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник адвокат Горват В.А. просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , зустрічний позов задовольнити. Вислухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору дарування будинку позивач та відповідач прийняли у дар у рівних частках кожний по 1/2 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14 том 1). Право приватної власності на частку домоволодіння за позивачем зареєстроване Комунальним підприємством Київської обласної ради «Макарівське бюро технічної інвентаризації» 26.10.2011 р., номер запису: 198, у книзі: 1 (а.с. 15 том 1). Також право приватної власності на частку домоволодіння зареєстроване за відповідачем (а.с. 74 том 1). Відповідно до Договору дарування земельної ділянки позивач та відповідач прийняли у дар у рівних часках кожний 1/2 земельну ділянку, яка розташована на території Київська обл., [ADDRESS] , площею 0,4911 га, з яких 0, 2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер 3222786101:01:021:0049 та 0, 2411 га для ведення особисто підсобного господарства, кадастровий номер 3222786101:01:021:0050 (а.с. 16). Тому позивач та відповідач являються співвласниками у рівних частках вказаного будинку та земельної ділянки. Позивач з відповідачем в досудовому порядку не дійшли згоди щодо виділу їм у натурі частки домоволодіння та земельної ділянки. На підтвердження факту того, що [PERSON] проживає та користується комунальними послугами у спірному будинку подано відповідні квитанції (а.с. 114-119 том 1). За результатами проведеної у справі комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз» надано висновок експертів № Т859/04-2025 від 25.04.2025 р. (а.с. 4-64 том 2). Щодо поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] позивач [PERSON] обрала Варіант № 3 Висновку (Таблиця № 26 (Варіант 3) і зображено на рисунку № 19). Співвласнику № 1 на його 1/2 ідеальної частини пропонується приміщення/будівлі та споруди згідно технічного паспорту від 03.04.2024/а.с.134-138/, які фактично виділяються: 1) Веранда, площею 11,90 кв.м.; 2) Котельня, площею 5,40 кв.м.; 3) Кухня, площею 4,10 кв.м.; 6) Житлова кімната, площею 17,9 кв.м.; 7) Кладова, площею 6,6 кв.м.; 8) Коридор, площею 8,2 кв.м. Всього по будинку 55,90 кв.м. Також Співвласнику № 1 пропонується виділити будівлі: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. "Г", убиральня літ. «Н», криниця «№1», 7/20 частин огорожі № 3, 18/25 частин огорожі № 4, хвіртка № 5, 1/2 частина воріт № 7. Співвласнику № 2 на 1/2 ідеальної частини пропонується приміщення/будівлі та споруди згідно технічного паспорту від 03.04.2024/а.с.134-138/, які фактично виділяються: 1) Веранда; 4) Житлова кімната, площею 15,30 кв.м.; 5) Житлова кімната, площею 29,20 кв.м.; Ганок. Всього по будинку 44,40 кв.м. Також Співвласнику № 2 пропонується виділити: сарай літ. «Д», погріб літ. «П», 13/20 частин огорожі № 3, 7/25 частин огорожі № 4 , хвіртка № 6, 1/2 частина воріт № 7. Таким чином, відступ від ідеальних часток становить: - в одиницях площі житлового будинку: для співвласники № 1 (1/2 частки) - на 5,75 кв.м більше; для співвласника № 2 (1/2 частки) - на 5,75 кв.м менше; - в одиницях ринкової вартості житлового будинку: для співвласника № 1 (1/2 частки) - на 89 672 грн більше; для співвласника № 2 (1/2 частки) - на 89 672 грн менше. Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонуються надати співвласникам в житловому будинку, згідно варіантів № 1-3, необхідно провести наступні ремонтно-будівельні роботи: - між житловою кімнатою № 4 (площею 15,3 кв.м) та коридором № 8 (площею 8,2 кв.м) демонтувати дверний блок з подальшим закладання дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін, та для відповідності вимогам будівельних норм, необхідно провести наступні ремонтно-будівельні роботи: - влаштувати нову перегородку з дверним прорізом, яка розділить житлову кімнату № 4 (площею 15,3 кв.м) в частках: 47/100 та 53/100, з відповідним функціональним призначенням: суміщений санвузол та коридор, передбачити заходи щодо, зміни функціонального призначення з житлової кімнати на суміщений санвузол (влаштувати системи вентиляції, каналізації, водопостачання та ін.); - влаштувати нову перегородку з дверним прорізом, яка розділить житлову кімнату № 5 (площею 29,2 кв.м) 6 частках: 75/100 та 25/100, з відповідним функціональним призначенням: житлова кімната та кухня, передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової кімнати на кухню (влаштувати системи вентиляції, каналізації, водопостачання та ін.); - між коридором № 8 (площею 8,2 кв.м) та кухнею № 3 (площею 4,1 кв.м) демонтувати частину перегородки; - в кладовці № 7 (площею 6,6 кв.м) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з кладовки на суміщений санвузол (влаштувати системи вентиляції, каналізації, водопостачання та ін.) Щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3222786101:01:021:0049 площею 0,2485 га (до варіанту № 3 поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами) позивач обрала Варіант № 3 Висновку (Схема на рисунку № 25 (варіант № 3 поділу земельної ділянки до варіанту № 3 поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (дивитися разом з таблицею [ADDRESS] ), а саме: Для забезпечення доступу співвласнику № 1 до відповідної частини житлового будинку та господарських будівель і споруд пропонується надати земельну ділянку площею 1180,6 кв.м (0,11806 га), що на схемі позначена під № 1 (зображена штрихуванням зеленого кольору), яка проходить по точках: 2-3-4-15-14-13-12-11-10-2 зі сторонами: 8,12м-130,16м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ.«А»)-2,89м-17,08м-3,93м-3,01м-5,03м-105,87м. Для забезпечення доступу співвласнику № 2 до відповідної частини житлового будинку та господарських будівель і споруд пропонується надати земельні ділянки загальною площею 1180,6 кв.м (0,11806 га), а саме земельну ділянку, що на схемі позначена під: - №2 площею 287,0 кв.м (зображена штрихуванням блакитного кольору), яка проходить по точках: 4-5-6-14-15-4 зі сторонами: 22,48м-12,54м-21,97м-2,89м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «А»); - № 3 площею 893,6 кв.м (зображена штрихуванням блакитного кольору), яка проходить точках: 1-2-10-11-12-13-8-9-1 зі сторонами: 8,43м-105,87м-5,03м-3,01м-3,93м-3,0м-112,99м-0,63м. В спільному користуванні співвласника №1 та співвласника № 2 пропонується залишити земельну ділянку площею 123,8 кв.м (0,01238) га, що на схемі позначена під № 4 (зображена штрихуванням рожевого кольору), яка проходить по точках: 8-13-14-6-7-8 зі сторонами: 3,0м-17,08м- 21,97м-3,72м-38,57м. Площа земельних ділянок, які пропонується надати співвласникам зменшилася, за рахунок земельної ділянки наданої у спільне користування (на 61,9 кв.м для кожного співвласника). Щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3222786101:01:021:0050 площею 0,2409 га позивач обрала Варіант № 1 Висновку (схема на рисунку № 29 (варіант № 1 поділу земельної ділянки) саме: Співвласнику № 1 пропонується надати земельну ділянку площею 1204,5 кв.м (0,12045 га), що на схемі позначена під № 1 (зображена штрихуванням синього кольору), яка проходить по точках: 1-2-3-4-5-6-13-12-1 зі сторонами: 9,89м-13,39м-3,26м-66,28м-17,58м-45,05м-23,69м-14,42м. Співвласнику № 2 пропонується надати земельну ділянку площею 1204,5 кв.м (0,12045 га), що на схемі позначена під № 2 (зображена штрихуванням помаранчевого кольору), яка проходить по точках: 6-7-8-9-10-11-1-12-13-6 зі сторонами: 14,16м-64,91м-4,02м-17,25м-15,0м-6,66м-14,42м-23,69м-45,05м. Обраний позивачем варіант поділу будинку та земельних ділянок суд приймає. Окрім того, з таким варіантом, під час судового розгляду, погодився і відповідач. Однак просив залишити в загальному користуванні подвір`я та виділити йому в порядку поділу господарську будівлю, позначену літерою Б, проти чого категорично заперечувала позивач, з огляду на триваючий конфлікт з відповідачем. Вказувала, що в разі залишення будь-якого об`єкту в загальному користуванні можливе виникнення нових конфліктів та подальше нове звернення до суду. Такі доводи позивача суд приймає до уваги. Сторонами висновки експерта щодо виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого не спростовано. Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Як вбачається із суті позовних вимог позивача, остання просить суд припинити право власності відповідача на її частину вказаного вище житлового будинку та визнати за нею право власності на частину житлового будинку, яка належать відповідачу. Спірні правовідносини регулюються главою 26 «Право спільної власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. Так в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦК кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частинами першою, другою статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Частиною 5 ст. 319 ЦК України встановлено, що право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України та означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, що, по суті, є правом двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частку житлового будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Відповідно до ч. 1 ст 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України, з урахуванням інтересів всіх її учасників. Володіння, користування і розпоряджання частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. При вирішенні спору про поділ в натурі земельної ділянки, визначаючи варіанти такого поділу, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо ж відсутній погоджений або встановлений порядку користування земельною ділянкою, то суд здійснює поділ в натурі земельної ділянки з дотриманням розміру часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Земельна ділянка, на якій знаходиться вищевказане домоволодіння позивача та відповідача перебуває в постійному користуванні сторін. Відповідно до ст. 120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, що розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. При застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 цього Кодексу слід виходити з того, що у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (ст. 88 ЗК України). Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, у зв`язку з чим при застосуванні ст. 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності поданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню. Позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] задоволенню не підлягають. Спір, що виник між сторонами у справі вирішений первісним позовом. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із проведенням експертизи. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги за первісним позовом задоволено повністю, позивачем при його подачі сплачено судовий збір у сумі 8 729, 10 грн (а.с. 1 том 1), тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до змісту пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, постановах від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18 та від 04.06.2020 року у справі № 906/598/19. Позивачем [PERSON] на надану професійну правничу допомогу понесено витрати у сумі 7 365, 00 грн та на їх підтвердження подано наступні докази: договір № 07-10-23-КВ від 07.10.2023 р. (а.с. 24-25 том 1), квитанцію (а.с. 26 том 1), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер (а.с. 27, 28 том 1), акт приймання наданих послуг за договором № 07-10-23-КВ від 07.10.2023 р. (а.с. 101 том 1). Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено, витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, тому вони підлягають стягненню з відповідача на її користь у сумі 7 365, 00 грн. Статтею 139 ЦПК України передбачено витрати, пов`язані із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, проведенням експертиз. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Ухвалою суду від 13.09.2024 р. призначено комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, яку доручено проводити ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз». Вартість вказаної експертизи згідно рахунку склала 25 092,90 грн (а.с. 159 том 1). Згідно квитанції від 17.12.2024 р. [PERSON] сплачено за проведення експертизи 25 092,90 грн (а.с. 170 том 1). Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено, витрати на проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи підтверджені належними та допустимими доказами, тому вони підлягають стягненню з відповідача на її користь у сумі 25 092,90 грн.

Outcome: approved