Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі по тексту ТОВ ФК «Кредит-Капітал») подав до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 10.11.2023 [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») кредитний договір №8052436, згідно з умовами якого отримав кредит у розмірі 11 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений кредитним договором. Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» 26.03.2024 укладено договір відступлення №104-МЛ. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення №104-МЛ від 26.03.2024, ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37 941,75 грн. з яких: 9 900 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 941,75 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1 100 грн. сума заборгованості за комісією. У зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо повернення кредиту позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 37 941,75 грн., який просить задовольнити. Процесуальні дії у справі. Разом з позовною заявою представник позивача подав клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 22.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. На адресу суду 09.02.2026 надійшло повідомлення АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Повідомили, що по рахунку № [NUMBER] було зарахування коштів в сумі 11 000 грн від 10.11.2023. Ухвалою суду від 23.02.2026 розгляд справи відкладено. В позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності. В судове засідання [PERSON] не з`явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що такий повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду надано не було. За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України. В силу приписів ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 10.11.2023 [PERSON] уклав з ТОВ «Мілоан» кредитний договір №8052436, згідно з умовами якого отримав кредит у розмірі 11 000 грн. Кредит надається загальним строком 105 днів і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25.11.2023, поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 23.02.2024. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування в рекомендовану дату платежу - 25.11.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості - 23.02.2024. Комісія за надання кредиту: 1 100 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2 227,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,35% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного період: 34 650 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 35% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до довідки виданої ТОВ «Мілоан», [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено кредитний договір №8052436 від 10.11.2023 пройшов ідентифікацію ТОВ «Мілоан» із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 769986. У паспорті споживчого кредиту визначено основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та вартості кредиту, порядок повернення кредиту та інше. В анкеті-заяві на кредит №8052436 зазначено найменування позичальника, адресу реєстрації та проживання, документ, що посвідчує особу, телефон, адресу електронної пошти та інші анкетні дані. Згідно з копією платіжного доручення №114872456 від 10.11.2023, ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] кредитні кошти, відповідно до договору №8052436 в сумі 11 000 грн. З відомостей про щоденні нарахування та погашення вбачається, що [PERSON] частково сплачував кредит. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №8052436 від 10.11.2023, заборгованість [PERSON] становить 37 941,75 грн. з яких: 9 900 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 941,75 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1 100 грн. сума заборгованості за комісією. Згідно з договором відступлення прав вимоги №104-МЛ від 26.03.2024, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ТОВ «Мілоан» передає (відступає) позивачеві ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників до договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №104-МЛ від 26.03.2024, сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №8052436 від 10.11.2023 становить 37 941,75 грн. з яких: 9 900 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 941,75 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1 100 грн. сума заборгованості за комісією. Норми права, які застосував суд. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з нормами ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом встановлено сторонами не спростовано, 10.11.2023 [PERSON] уклав з ТОВ «Мілоан» кредитний договір №8052436, згідно з умовами якого отримав кредит у розмірі 11 000 грн. Кредит надається загальним строком 105 днів і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25.11.2023, поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 23.02.2024. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування в рекомендовану дату платежу, 25.11.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 23.02.20241. Комісія за надання кредиту: 1 100 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2 227,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,35% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного період: 34 650 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 35% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідач, підписавши договір про надання кредиту шляхом введення одноразового ідентифікатора, відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію", погодився з умовами договору, однак належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував. Згідно з договором відступлення прав вимоги №104-МЛ від 26.03.2024, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ТОВ «Мілоан» передає (відступає) позивачеві ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників до договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №104-МЛ від 26.03.2024, сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №8052436 від 10.11.2023 становить 37 941,75 грн. з яких: 9 900 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 941,75 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1 100 грн. сума заборгованості за комісією. Підстав вважати, що нарахована сума заборгованості в частині тіла кредиту та відсотків не узгоджується з умовами договору та розрахована неправильно, суд не вбачає. Розмір заборгованості у цій частині стороною відповідача належними та допустимими доказами не спростовано, своїх розрахунків, відмінних від наявних у матеріалах справи, не наведено. Однак, обґрунтовуючи вимоги про стягнення заборгованості, представник позивача також просив стягнути заборгованість за комісією за надання кредиту в розмірі 1 100 грн. Аналіз умов кредитного договору №8052436 від 10.11.2023 свідчить про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 1 100 грн є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику. Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 у справі №524/5152/15. Умови договору про сплату позичальником на користь фінансової установи винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які фінансова установа здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи наведене, положення кредитного договору №8052436 від 10.11.2023 щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 1 100 грн суперечать положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за комісією. З урахуванням викладеного, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 36 841,75 грн, з яких: 9 900 грн становить заборгованість за тілом кредиту, а 26 941,75 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Надати оцінку аргументам відповідача суд не вбачає за можливе, оскільки такі ним не наведені. Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» долучено до матеріалів справи наступні документи: договір про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; акт наданих послуг №Д/12496 від 05.01.2026 вартість яких становить 8 000 грн. Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (які складаються з написання позовної заяви), а також критерію розумності їхнього розміру, дійшов переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи, розгляд якої проведений в порядку спрощеного позовного провадження та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути зі [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 2 585,22 грн.

Outcome: partial