Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

[PERSON] , в особі свого представника [PERSON] , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що між ним позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 26.09.2013 року був укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, спільного господарства вони не ведуть, тому вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не відповідатиме його інтересам. Тому просить суд шлюб розірвати, не надаючи терміну на примирення. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. від 17.02.2026 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явилися. При цьому, суд враховує, що в п. 1 прохальної частини позовної заяви позивач просив позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи без його участі у спрощеному провадженні. В судове засідання відповідачка [PERSON] також не з`явилася, однак 31.03.2026 року через канцелярію суду подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі та вказала, що позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу погоджується. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 26.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №284. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 25.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу визнала та не заперечує проти їх задоволення, про що подала відповідну заяву від 31.03.2026 року, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні з позовом до суду в сумі 1 064 грн. 96 коп. /а.с. 1/. Натомість, враховуючи що позивач, у позовній заяві, не просив понесені ним судові витрати покладати на відповідачки, то, на підставі ст. 13 ЦПК України, суд не розглядає питання про розподіл таких судових витрат.

Outcome: approved