Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Заявниця [PERSON] 18 березня 2026 року звернулася до суду з цією заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона досягла пенсійного віку при наявності відповідного страхового стажу, для реалізації свого права на призначення пенсії за віком вона звернулася до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії. Рішенням № 18415010485 від 04 березня 2026 року їй було відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю достатнього стажу, необхідного для призначення пенсії за віком, оскільки до страхового стажу не було зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки [NUMBER] від 15 липня 1980 року, в якій запис про зміну прізвища зроблено без додержання вимог п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року. Також не просліджується правильність написання її прізвище « [PERSON] ». Крім цього до страхового стажу не зараховані періоди трудової діяльності згідно з довідкою від 27 листопада 2025 року № 002-16/017/5600, виданої на прізвище [PERSON] ; архівними довідками від 24 січня 2023 року ДН-3-15-05-14, виданої на прізвище [PERSON] , [PERSON] та від 03 березня 2023 року № 125/019, виданої на прізвище [PERSON] , [PERSON] в зв`язку з відсутністю підтвердження послідовності зміни прізвища і невідповідністю прізвищ наявним документам. Також до страхового стажу не враховано період догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку / [INFO] / в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують послідовну зміну прізвища / мати [PERSON] /. Просить встановити факт належності їй трудової книжки, довідок для можливості підтвердження страхового стажу для призначення пенсії за віком. Іншим способом внести виправлення у вказані документи неможливо. У судове засідання заявниця подала заяву про розгляд справи без її участі, свою заяву підтримала. Представник заінтересованих осіб в судове засідання не прибули, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надійшло клопотання про проведення судового розгляду без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Суд вважає за можливо провести судовий розгляд без участі заявниці та представника заінтересованої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] прізвище заявниці при народженні « [PERSON] », у трудовій книжці фахівцем було внесений запис російською мовою « [PERSON] » / а.с. 12/. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00032298514 від 27 серпня 2021 року 02 серпня 1980 року заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » / а.с. 13/, а після розірвання шлюбу 19 квітня 1983 року знову змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] / а.с. 19/. У трудовій книжці прізвище після укладення шлюбу було внесено російською « [PERSON] ». Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00032296203 від 27 серпня 2021 року 04 червня 1983 року заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » / а.с. 14/. У трудовій книжці прізвище після укладення шлюбу було внесено російською « [PERSON] ». Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00056731487 від 25 лютого 2026 року 29 липня 1987 року заявниця змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » / а.с. 16/. У трудовій книжці прізвище після укладення шлюбу було внесено « [PERSON] », а після розірвання шлюбу 24 липня 1992 року її прізвище залишилось « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] / а.с. 18/. У трудовій книжці прізвище після укладення шлюбу було внесено « [PERSON] ». Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00054239210 від 17 жовтня 2025 року 20 квітня 1993 року заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » / а.с. 15/. У трудовій книжці прізвище після укладення шлюбу було внесено « [PERSON] », після розірвання шлюбу 04 вересня 1997 року її прізвище залишилось « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] / а.с. 20/. У трудовій книжці прізвище після укладення шлюбу було внесено російською « [PERSON] ». Трудова книжка [NUMBER] , заповнена 15 липня 1980 року підтверджує трудову діяльність заявниці в період з 08 липня 1980 року до 22 жовтня 2020 року, всі відповідні записи внесені до трудової книжки та належним чином завірені печатками підприємств. На титульній сторінці цієї трудової книжки прізвище заявниці вказано російською мовою « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] » / а.с. 6-8/. 04 березня 2026 року заявниці видано рішення про відмову в призначенні пенсії № 184150010485 ГУ ПФУ у Кіровоградській області, яке мотивоване тим, що запис про зміну прізвища в трудовій книжці зроблено без додержання вимог пункту 2.13 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» №58 від 29.07.1993 року; довідка від 27 листопада 2025року №002-16/017/5600, яка видана на прізвище [PERSON] ; архівні довідки від 24 січня 2023 року ДН-3-15-05-14, що видана на [PERSON] , [PERSON] , та від 03 березня 2023 року №125/019, що видана на [PERSON] , Нарижна, не містять підтвердження послідовної зміни прізвища і невідповідність прізвищ наявним документам, а саме, невідповідність даним Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, долучених до ЕПС; довідка з вих. №019/57 від 23 лютого 2026 року, яка видана на прізвище [PERSON] , підтверджує період догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку / а.с. 21/. Відповідно до паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданому Великописарівським РВ УМВС України в Сумській області, картки платника податків, виданої 06 серпня 2025 року [PERSON] народилася [INFO] в с. Яблучному Великописарівського району Сумської області / а.с. 5/. Згідно зі ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Як визначено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в кому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року (далі Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно із п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно із п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Таким чином, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав заявник у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року справі № 687/975/17. Виявлені розбіжності в трудовій книжці та архівних довідках є незначними та не викликають сумніву в тому, що правовстановлюючі документи дійсно належать заявниці, а при оформленні та внесенні записів до трудової книжки та наказів по особовому складу уповноваженою особою підприємства було допущено недоліки у вірному написанні її прізвища, оскільки всі інші анкетні дані повністю збігаються із даними, вказаними у правовстановлюючому документі (ім`я, по батькові, дата народження). Право заявниці на призначення пенсії за віком ніким не оспорюється. В зв`язку з допущеними помилками в написанні її прізвища у трудовій книжці та довідках про трудову діяльність виникла необхідність встановлення факту належності їй цих документів, що має значення для захисту її прав.

Outcome: approved