Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-01 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач ТОВ "ФК"Ейс" звернувся до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 504284106 на суму 3 500,00 грн у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора N2YM2R93. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: 3 500,00 грн. Проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 20 000,00 грн. Позичальник [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Всупереч умовам укладеного договору, [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки кредитні кошти не повернув та проценти за їхнє користування не сплатив, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої становить 51 984,70 грн, з яких: 20 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 31 984,00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У подальшому, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали реєстр прав вимоги № 78 від 12.05.2020, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 11.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 14.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 51 984,70 грн. Таким чином, оскільки зобов`язання [PERSON] залишаються не виконаними, ТОВ «ФК «ЕЙС» просить стягнути з неї заборгованість за вищевказаним кредитним договором в загальній сумі 51 984,70 грн, а також понесені судові витрати: 2 662,40 грн на оплату судового збору та 7 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу. Заяви, клопотання учасників справи. У судове засідання представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" не з`явився, в поданій до суду позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується оголошенням про виклик відповідача до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. У відповідності до ч. 1 ст.278 ЦПК України, відзив щодо позову не подавала, а також від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за її відсутності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 26.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та витребувано АТ КБ "Приватбанк" інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжну картку (платіжні картки) :маска Карти: [NUMBER] -XXXX-8979: - про факт зарахування коштів :зарахування на платіжну Карту (маска Карти) 5168-74XX-XXXX-8979; за період від 30.01.2020 до 04.02.2020 в сумі 3500,00 грн; емітент Карти - АТ КБ "ПРИВАТБАНК";зарахування на платіжну Карту (маска Карти) 5168-74XX-XXXX-8979; за період від 31.01.2020 до 05.02.2020 в сумі 10 000,00 грн; емітент Карти - АТ КБ "ПРИВАТБАНК"; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) 5168-74XX-XXXX-8979; за період від 31.01.2020 до 05.02.2020 в сумі 1000,00 грн; емітент Карти - АТ КБ "ПРИВАТБАНК"; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) 5168-74XX-XXXX-8979; за період від 31.01.2020 до 05.02.2020 в сумі 1000,00 грн; емітент Карти - АТ КБ "ПРИВАТБАНК"; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) 5168-74XX-XXXX-8979; за період від 31.01.2020 до 05.02.2020 в сумі 1 000,00 грн; емітент Карти - АТ КБ "ПРИВАТБАНК"; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) 5168-74XX-XXXX-8979; за період від 31.01.2020 до 05.02.2020 в сумі 1000,00 грн; емітент Карти - АТ КБ "ПРИВАТБАНК"; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) 5168-74XX-XXXX-8979; за період від 31.01.2020 до 05.02.2020 в сумі 500,00 грн; емітент Карти - АТ КБ "ПРИВАТБАНК"; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) 5168-74XX-XXXX-8979; за період від 31.01.2020 до 05.02.2020 в сумі 500,00 грн; емітент Карти - АТ КБ "ПРИВАТБАНК"; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) 5168-74XX-XXXX-8979; за період від 31.01.2020 до 05.02.2020 в сумі 500,00 грн; емітент Карти - АТ КБ "ПРИВАТБАНК"; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) 5168-74XX-XXXX-8979; за період від 31.01.2020 до 05.02.2020 в сумі 500,00 грн; емітент Карти - АТ КБ "ПРИВАТБАНК"; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) 5168-74XX-XXXX-8979; за період від 31.01.2020 до 05.02.2020 в сумі 500,00 грн; емітент Карти - АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 17.02.2026, у зв`язку із неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 17.03.2026 та 01.04.2026. Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзиву на позов і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини неявки в судове засідання, відзиву не подавала, суд на підставі статей 280-282 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, зазначає таке. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 30.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 504284106 на суму 3 500,00 грн у формі електронного документа, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Підписання договору відповідачем було здійснено електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора N2YM2R93., який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Після чого, відповідач заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Проте, в подальшому відповідач шляхом укладання додаткових угод до договору № 504284106 збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 20 000,00 грн. Відразу після вчинених дій відповідача, 30.01.2020, 31.01.2020, 01.02.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: 20 000,00 грн на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». За умовами договору, передбаченими п.1.1 слідує, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретої споживчої мети, на суму 3 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. відповідно до п. 1.2. кредит надається строком на 30 днів. Згідно із 1.3 на період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,82 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. 1.4. У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення). Надалі, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали реєстр прав вимоги № 78 від 12.05.2020, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 11.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 14.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 51 984,70 грн. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в нього заборгованості за кредитним договором №№ 504284106 на загальну суму 51 984,70 грн. При цьому, як встановлено з матеріалів справи відповідач не виконав свого зобов`язання за договором. Після відступлення позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» права грошової вимоги до [PERSON] , відповідач не здійснив платежів для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЕЙС», ні попередніх кредиторів. Зокрема, із наданих розрахунків заборгованості та виписки із особового рахунку на період 14.07.2025-26.12.2025, слідує, що [PERSON] жодних коштів на сплату кредиту та відсотків за користування кредитом не перераховував. Таким чином, письмовими доказами в даній справі було підтверджено, що умови укладеного кредитного договору із [PERSON] щодо своєчасно та повного повернення кредитних коштів, сплати відсотків, позичальником виконані не були, що призвело до виникнення в неї заборгованості, розмір якої, згідно наданих розрахунків заборгованості та виписки із особового рахунку, становить 51 984, 70 грн, з яких: 20 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 31 984,70 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзац 2 ч. 2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 в справі №732/670/19, від 23.03.2020, в справі № 404/502/18, від 07.10.2020 в справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1077, ч.1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідачем порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів за його користування відповідно до умов кредиту, оскільки кредит нею не повернуто. Згідно розрахунків заборгованості, наданих позивачем, зобов`язання за основною сумою боргу за кредитним договором № 504284106 складає 51 984, 70 грн, з яких: 20 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 31 984,70 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС". Крім того, від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надійшла інформація на виконання вимог ухвали суду від 26.01.2026, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] банком емітовано карту № [NUMBER] . В результаті аналізу операцій, здійснених по карті №5168-7456-0332-8979, за період з 30.01.2020 по 05.02.2020 була виявлена операція по надходженню грошових коштів декількома платежами у загальній сумі 20 000,00 грн. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунках, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені, позаяк відповідач не довів відсутність заборгованості та не надав суду доказів, які спростовували б розрахунки заборгованості перед ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС". Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, відтак кредитор має право вимагати його виконання, оскільки права позивача порушені. За таких обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором № 504284106 від 30.01.2020 в сумі 51 984, 70 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з письмових доказів, 20.08.2025 між адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір № 20/08/25-01 від 20.08.2025 про надання правової допомоги, із додатковою угодою до договору правничої допомоги № 25770907065 від 01.09.2025 та актом прийому-передачі наданих послуг до договору надання правничої допомоги на суму 7 000,00 грн, в тому числі - вивчення матеріалів справи: 2 год 1000,00 грн; складання позовної заяви: 2 год 5000,00 грн; підготовка адвокатського запиту: 1 год 500,00 грн; підготовка та подача клопотань: 1 год 500,00 грн. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд дослідив зміст виконаних адвокатським бюро «Соломко та партнери» послуг наданих позивачу та встановив, що зазначені документи містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро, всі необхідні реквізити. Однак, справа є незначної складності, існує відпрацьована адвокатська практика у цій категорії справ, обсяг досліджених доказів є невеликим, участі в судових засіданнях адвокат не приймав та проаналізувавши детальний опис наданих позивачу послуг, суд приходить до висновку, що, відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатським об`єднанням позивачу роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатським об`єднанням послуг, часом, витраченим на виконання відповідних робіт. Таким чином, зважаючи на складність справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт, принципи співмірності, розумності та реальності витрат, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 гривень є завищеними, та вважає достатнім і співмірним розмір у сумі 4 000,00 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4 000,00 гривень витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.

Outcome: approved