Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») звернулося до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що 16.04.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 386463-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 16.04.2025 направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти договір № 386463-КС-004 про надання кредиту, яку останній прийняв. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA 1952, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 16 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов договору. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 16 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (який позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором на загальну суму 11 531,20 грн. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника утворилась заборгованість в розмірі 40 905,60 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14 880,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 18 748,80 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України - 5 916,80 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1 360,00 грн. Враховуючи викладене вище, просить стягнути з [PERSON] , вказану суму заборгованості за кредитним договором та понесені ними судові витрати. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. 19.03.2026 на адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких він позовні вимоги визнав частково, а саме просив зменшити розмір процентів нарахованих йому, які значно перевищують суму кредитних коштів до 14 880,00 грн, що відповідатиме 100% суми основної заборгованості по тілу кредиту, не стягувати заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України в розмірі 5 916,80 грн та комісію у сумі 1 360,00 грн, здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору, зменшивши їх пропорційно задоволених вимог (а.с.73-76). В подальшому в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час його проведення повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення по справі просить врахувати його письмові пояснення (а.с.104). 23.03.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення, які представник просила врахувати при винесенні рішення, просила розгляд справи здійснювати без участі представника позивача (а.с.78-97). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, судом встановлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, що 16.04.2025 відповідач [PERSON] та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» уклали договір № 386463-КС-004 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом підписання пропозиції (оферти) укласти договір, прийняття (акцепт) пропозиції укласти договір та самого договору електронними підписами. Відповідно до умов договору, товариство зобов`язалось надати клієнту грошові кошти в розмірі 16 000,00 грн на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту. Строк на який надається кредит - 24 тижні, зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту (а.с.15-19,20, 20 зворот-25,25). Відповідач електронним підписом підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.31-32). Факт перерахування коштів [PERSON] , 16.04.2025 в сумі 16 000,00 грн, підтверджується листом щодо здійснення переказу грошових коштів наданим ТОВ «ПрофітГід», яке в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-5 від 04.11.2020 здійснило переказ коштів на рахунок отримувача (а.с.35) та випискою за договором за період 16.04.2025-01.10.2025 по рахунку № [NUMBER] наданої АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.99-100). Розмір заборгованості відповідача [PERSON] , перед позивачем підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 386463-КС-004 від 16.04.2025 станом на 08.01.2026, відповідно до якого його заборгованість становить 40 905,60 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14 880,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 18 748,80 грн, суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України - 5 916,80 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1 360,00 грн (а.с.12-13) та довідкою про стан заборгованості (а.с.14). На виконання ухвали Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2026, АТ КБ «ПриватБанк» надало інформацію про те, що на ім`я [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) (а.с.98). Позивачем надано до суду Копію правил надання споживчих кредитів для продуктів «Кредит 4 місяці» та «Кредит 6 місяців» ТОВ «Бізнес Позика» (а.с.36-42). Згідно копії платіжної інструкції № 1997 від 26.01.2026, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн (а.с.1). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Зазначена правова позиція міститься і в постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16). Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п.5,7 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , відповідно до укладеного в електронній формі між ним та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» договору № 386463-КС-004 від 16.04.2025 про надання кредиту, отримав кредит у розмірі 16 000,00 гривень, строком на 24 тижні, та зобов`язався повернути його та сплачувати проценти та комісії на умовах та в строки визначені договором. Однак, свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не вніс платежі у строки і розмірах, встановлених договором, чим істотно порушив його умови, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка станом на 08.01.2026 становить 34 988,80 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14 880,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 18 748,80 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1 360,00 грн. Вказані обставини відповідачем не спростовані, тому позов підлягає задоволенню в цій частині, а вказана заборгованість стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Щодо стягнення з відповідача заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України в розмірі 5 916,80 грн, суд виходить з наступного. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався Указами Президента України та який діє на даний час. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст.356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно нарахована заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України в розмірі 5 916,80 грн, які він просить стягнути з відповідача, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги позивача частково задоволені судом, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 277,15 грн, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 207, 526, 626, 628, 633, 638, 639, 1050,1054 ЦК України та

Outcome: partial