Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі, який уклали 15.10.2022 року. У шлюбі з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідач здоровий працездатний, працює та отримує дохід, тому спроможний надавати утримання їхньому сину. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Аргументи учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву в якій позов підтримує у повному обсязі, просила суд його задовольнити. Розгляд справи проводити без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в порядку ст. 128 ЦПК України, належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, жодних заяв та клопотань до суду не надіслав. Суд приходить до висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача та третьої особи проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 15.10.2022 року Красилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження: серії [NUMBER] , виданого 17.05.2023 року Красилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 5). На даний час їхній спільний син [PERSON] перебуває на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає. Вказані обставини відповідачем не оспорені. Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п.1 ст. 430 ЦПК України, ст.191 СК України. Враховуючи наведене, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дітей, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 28.01.2026 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки він є здоровим, працездатним і має можливість надавати таку допомогу, на підтвердження протилежного відповідач доказів суду не надав. Таким чином позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами При подачі позову щодо вимоги про стягнення аліментів позивач була звільнена від оплати судового збору, тому оплату судового збору в розмірі 1331 грн. 20 коп., відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України необхідно покласти на відповідача, та стягнути з нього судовий збір у вказаному розмірі в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved