Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просили стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за Кредитним договором № 1489135 від 23.01.2021 в сумі 9 840, 00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 3 000, 00 гривень, прострочена за комісіями і відсотками в розмірі 6 840,00 гривень та судовий збір у сумі 2422,40 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 23.01.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1489135 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 3 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позивач на виконання умов договору перерахував на картковий рахунок відповідача 3 000 грн 00 коп. Відповідач свої зобов`язання по договору щодо повернення грошових коштів не виконав. 07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу № 1-07092021, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 1489135 від 23.01.2021, укладеним з [PERSON] 07.09.2021 ТОВ ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021 відступив право вимоги за кредитним договором № 1489135 від 23.01.2021 до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. Станом на 12.06.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 9 840, 00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 3 000,00 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 6 840,00 грн. Ухвалою від 11.09.2025 справу прийнято суддею до свого провадження, у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Ухвала судді про відкриття провадження у справі була направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Однак указаний документ був повернутий оператором поштового зв`язку до суду з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою відсутній. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається таким, який належним чином отримав копію ухвали судді про відкриття провадження у справі. 06.10.2025 до суду надійшла заява представника позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» про розподіл (відшкодування) компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, де просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 500,00 грн. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 23.01.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1489135 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, що був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно з умовами кредитного договору Товариство надає Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3 000, 00 гривень, дата надання кредиту: 23.01.2021, строк кредиту: 30 днів, валюта кредиту: UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процентна ставка 1,9 % в день. Також відповідач підписав електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора паспорт споживчого кредиту, чим підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Відповідно до інформаційної довідки 23.01.2021 на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що в свою чергу являється доказом видачі кредитних коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Кредитодавець ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику [PERSON] обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідач скористався наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним Договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. У подальшому, 07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу № 1-07092021, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі право вимоги за кредитним договором № 1489135 від 23.01.2021, укладеним з [PERSON] 07.09.2021 ТОВ ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором № 1489135 від 23.01.2021 до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 1489135 від 23.01.2021 заборгованість за період з 23.01.2021 по 12.06.2025 складає 9 840, 00 грн, з яких 3 000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6 840,00 грн - прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, ТОВ ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» є правонаступником ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та стало новим кредитором у зобов`язаннях за кредитним договором, який був укладений з [PERSON] . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає доведеним, що 23.01.2021 між первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВ ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», та [PERSON] укладено кредитний договір № 1489135, на підставі якого останній отримав грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн строком на 30 днів, однак [PERSON] , уклавши вказаний кредитний договір, право вимоги за яким перейшло до позивача, свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконав, внаслідок чого його заборгованість перед ТОВ ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» станом на дату пред`явлення даного позову, становить за тілом кредиту у розмірі 3 000,00 грн. Що стосується заборгованості за процентами, суд зазначає таке. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами в розмірі 6 840,00 грн, мотивуючи тим, що прострочена заборгованість за процентами складає саме таку суму. Суд не погоджується з таким розміром процентів за користування кредитом, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 28.03.2018 у справі № 14-10цс18, у постанові від 06.02.2019 у справі № 175/4753/15-ц. Враховуючи те, що договір кредитування було укладено на 30 днів, саме за цей період кредитор має право стягнути проценти в розмірі 1 710,00 грн (3000*1,90%/100*30), що передбачено п. 1.2. договору про надання споживчого кредиту № 1489135. У подальшому право позивача на нарахування процентів припиняється та за наслідками прострочення виконання грошового зобов`язання він має право на стягнення трьох процентів річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, якщо інший розмір не встановлено договором. Матеріали позову не містять жодних доказів пролонгації договору за ініціативою відповідача чи автопролонгації договору, зокрема дотримання положень договору (п.4.2.4) щодо повідомлення відповідача про автопролонгацію договору та нарахування відповідних відсотків під час автопролонгації. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за основним кредитом 3 000,00 грн та заборгованість за процентами в сумі 1 710,00 грн, а всього 4 710,00 грн, а отже, позовні вимоги належить задовольнити частково. Відомості про те, що відповідач на час розгляду справи виконав свої зобов`язання за Договором № 1489135 перед ТОВ «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» в суду відсутні, внаслідок чого суд вважає, що наявні достатні підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення суми боргу з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом досліджені свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 8096/10 адвоката Пархомчук С.В., договір № 09/07/2025 від 09.07.2025, укладений між ТОВ ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та адвокатом Пархомчуком С.В. про надання правничої допомоги, акт про отримання правової допомоги від 01.10.2025 та платіжна інструкція № 1017 від 01.10.2025 про оплату послуг адвоката в сумі 10 500 грн. Нормою ч. 6 ст. 137 ЦПК України регламентовано, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У матеріалах справи відповідне клопотання відповідача відсутнє. Водночас, ураховуючи категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: partial