Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

19 лютого 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») через свого представника Кудіну А.В. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 25 130,30 грн. Позовні вимоги обґрунтовані таким. 02 березня 2025 року [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») Договір надання коштів у кредит № 71555588, шляхом підписання електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, за умовами яких отримала фінансовий кредит та зобов`язалася повернути кредитні кошти, сплатити відсотки та інші платежі у строк та на умовах Договору. Відповідно до Договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з Витягом з Реєстру боржників № 14 від 26 серпня 2025 року до Договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачки за Договором надання коштів у кредит № 71555588 від 02 березня 2025 року у сумі 25 130,30 грн, з яких: 12 415,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 4 309,50 грн - сума заборгованості по відсоткам; 6 455,80 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею; 1 950,00 грн комісія за надання кредиту. Вказану заборгованість за Договором відповідачка не погасила, чим допустила порушення договірного зобов`язання по поверненню кредиту. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 25 130,30 грн та судові витрати у сумі 2 662,40грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2026 року, справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Відповідно до ухвали судді від 05 березня 2026 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін; відповідачці роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавали. У позові проти заочного розгляду справи представник не заперечувала. Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 02 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був підписаний Договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71555588, який вчинено із використанням електронного підпису відповідачки (а.с. 8-15). За умовами Договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачці кошти в сумі 13 000,00 грн, на банківський картковий рахунок, а відповідачка зобов`язалася повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами Договору, а саме - 30 днів, тобто до 31 березня 2025 року, на визначені договором реквізити позикодавця, зі сплатою відсотків: процентна ставка (базова)/день 0,650 %, відсотків за понадстрокове користування позикою, за день 4,00 %. Комісія за надання кредиту 15,00 % від суми наданого кредиту, що становить 1 950,00 грн. Пунктом 2.1. вказаного Договору визначено, що за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики кредиту та комісію за надання кредиту. Пунктом 7.1. Договору визначено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування кредиту здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. У Договорі сторони також передбачили, що у разі порушення строків повернення кредиту позичальниця несе відповідальність, зокрема, якщо сума кредиту, що надається позичальнику за Договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення Договору, користування кредитом понад встановлений Договором строк, нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) у розмірі, визначеному п.2.2. Договору за кожен день такого користування, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (п.10.5. Договору). Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 76270. Даний Договір містить персональні дані відповідачки, зокрема, її прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, номер картки платника податків, номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти - № [NUMBER] , а також адресу, номер телефону та адресу електронної пошти відповідачки. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало зобов`язання та перерахувало 02 березня 2025 рокуна картку відповідачки № [NUMBER] кошти у сумі 13 000,00 грн через ТОВ «ФК «Фінексперес», згідно з Договором про переказ коштів №23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, номер платежу: 19bf5fc3-4b33-42bc-953f-4e851794b885 (а.с. 16). 27 березня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу № 27/03/25 та 26 серпня 2025 року Додаткову угоду № 8 до Договору Факторингу № 27/03/25, за умовами яких ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.21-28 ). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимог № 14 від 26 серпня 2025 року до Договору факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] у сумі 25 130,30 грн, з яких: 12 415,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 4 309,50 грн - сума заборгованості по відсоткам; 6 455,80 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 1 950,00 грн - сума заборгованості за комісією за надання кредиту (а.с. 29). Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідачка повернула первісному стягувану ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредит та нараховані відсотки у строки, передбачені Договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідачки станом на 26 серпня 2025 року становить 25 130,30 грн, з яких: 12 415,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту (з урахуванням внесення коштів на погашення у сумі 585,00 грн); 4 309,50 грн - сума заборгованості по відсоткам; 6 455,80 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 1 950,00 грн - сума заборгованості за комісією за надання кредиту (а.с. 17-19). Кошти на погашення кредиту відповідачка внесла лише 31 березня 2025 року у сумі 585,00 грн. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. У п.7.1. Договору визначено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування кредиту здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Однак, доказів на ініціювання відповідачем продовження строку користування позикою шляхом укладення Додаткової угоди позивачем не надано. Тобто, строк позики (строк Договору) залишився незмінним до 31 березня 2025 року. Згідно з розрахунком заборгованості, сума заборгованості [PERSON] за відсотками за користування кредитом станом на 31 березня 2025 року за період з 02 березня 2025 року по 31 березня 2025 року (в межах строку Договору) становить 585,00 грн, що відповідає і розрахунку в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором про споживчий кредит. У п. 10.5. Розділу 10. «Відповідальність сторін» Договору сторони передбачили, що у разі порушення строків повернення кредиту позичальниця несе відповідальність, зокрема, якщо сума кредиту, що надається позичальнику за Договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення Договору, користування кредитом понад встановлений Договором строк, нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) у розмірі, визначеному п.2.2. Договору за кожен день такого користування, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Тобто, вказані проценти за неправомірне користування кредитом/її частиною позикодавцем визначені саме як міра відповідальності позичальника за Договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, проценти за неправомірне користування позикою Товариством нараховувалися з 01 травня 2025 року по 13 травня 2025 року включно. У постанові від 23 травня 2018 року по справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду розмежовано поняття «проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами» та «проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами», причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої ч.2 ст.625 ЦК України. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)). Дійсно, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, позовні вимоги про стягнення процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем не заявлялися, що не позбавляє можливості позивача скористатися таким правом у майбутньому. При цьому, відповідно до положень п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачкою зобов`язання за кредитним договором, як первісному стягувану, так і позивачу у справі. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково у сумі 14 950,00 грн, з яких: 12 415,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 585,00 грн відсотки за користування кредитом; 1 950,00 грн комісія за надання кредиту. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовними вимогам.

Outcome: partial