Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Адвокатського об`єднання «Адвокати та медіатори України», інтереси якого представляє голова Моісеєнко Олена Миколаївна, звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення з нього суми заборгованості за фактично надану професійну правничу допомогу у розмірі 35000,00 грн, посилаючись на те, що 24 червня 2025 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір №480НП про надання професійної правничої (правової) допомоги. Відповідач добровільно звернувся до Позивача з метою отримання юридичних послуг для захисту своїх прав та законних інтересів у правовідносинах публічно-правового характеру, підтвердивши необхідність професійної юридичної підтримки. Сторони погодили обсяг послуг, порядок їх оплати, строки, умови та розмір винагороди Виконавця, чим створили дійсне, законне та обов`язкове для сторін цивільне зобов`язання. В рамках виконання зазначеного вище Договору Позивачем було надано юридичні послуги, обсяг яких виходив за межі звичайних консультацій та потребував високого рівня професійної підготовки, аналітичної роботи, складання процесуальних документів, участі в підготовці правової позиції Відповідача та забезпечення виконання останнім свого права на захист. 04 грудня 2025 року Відповідач власноруч оформив та підписав Розписку, в якій визнав обов`язок оплатити вартість виконаних робіт, що становить 35000,00 грн, та взяв на себе конкретний строк виконання такого обов`язку, а саме: до 01 січня 2026 року. Тобто, Відповідач зобов`язався не пізніше 01.01.2026 року провести оплату за надані послуги, проте не забезпечив своєчасну оплату за надані послуги, а отже свої зобов`язання не виконав в повному обсязі, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з цим позовом. Позивач також просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. 14 січня 2026 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача, була постановлена ухвала про відкриття провадження у справі та розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, призначене відкрите судове засідання о 16 год 50 хв 17 лютого 2026 року. Запропоновано відповідачеві подати до суду відзив на позов в установлений строк. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу подати до суду в установлений законодавством строк заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив на позов не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2025 року між Адвокатським об`єднанням «Адвокати та медіатори України» та [PERSON] було укладено Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 480 НП. Відповідно до умов договору об`єднання зобов`язалося надати [PERSON] професійну правничу допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором ( п. 1.1 договору), а саме, пов`язану з захистом його прав та інтересів, в тому числі судах України. Пунктом 1.1. Договору передбачено, що Клієнт доручає, а Виконавець приймає на себе доручення надавати Клієнту професійну правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. Відповідно до п. 1.2. Договору надання професійної правничої (правової) допомоги здійснюється виконавцем на підставі укладеного між сторонами завдання, в якому зазначається предмет Договору, попередній перелік та вартість професійної правничої (правової) допомоги, що планується надаватися Виконавцем. Професійна правнича (правова) допомога, що надається виконавцем, клієнт оплачує в гривнях, в розмірі визначеної Актом виконаних робіт (п. 4.1. договору). Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом Акту виконаних робіт (п. 4.2. договору). За домовленістю сторін, оплата клієнтом послуг може бути здійснена під час підписання Завдання до договору (п. 4.3. договору). Даний договір укладений на строк до 24 червня 2030 року та набирає чинності з моменту його підписання. (п. 10.1 договору). У п. 10 договору передбачений достроковий порядок розірвання договору попередивши про це іншу сторону письмово листом-повідомленням за п`ять днів до моменту припинення даного договору. Умови цього договору можуть бути змінені тільки за взаємною згодою сторін (п. 11.1 договору). Згідно Завдання №2 від 17.09.2025 року сторони погодили предмет Договору №480НП та попередній розрахунок вартості послуг професійної правничої (правової) допомоги склав на загальну суму 14500,00 грн. Згідно Завдання №3 від 17.09.2025 року сторони погодили предмет Договору №480НП та попередній розрахунок вартості послуг професійної правничої (правової) допомоги склав на загальну суму 20500,00 грн. Факт отримання правничої (правової) допомоги підтверджують наявні в матеріалах справи Акти виконаних робіт до договору № 480НП про надання професійної правничої (правової) допомоги: № 6 від 12.10.2025, № 7 від 26.12.2025, № 8 від 04.12.2025, №9 від 01.12.2025, №10 від 04.12.2025, 11.12.2025, № 12 від 04.12.2025, підписані власноручно відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Положеннями ч.2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову. Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам. Сума сплаченого судового збору позивачем при зверненні до суду з позовом становить 2663,00 грн, згідно квитанції про сплату № 2146-0642-8183-1046 від 01.01.2026. Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved