Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Андрусенко І.Я. на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 26 лютого 2062 року № 017/04.2/2099, звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог представник позивача адвокат Андрусенко І.Я. зазначив про те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно до якого входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.01.2003. Звернувшись до нотаріальної контори, щоб оформити спадкові права на зазначене майно нотаріус відмовив позивачу в такому, оскільки [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначене роз`яснення нотаріуса про причини відмови в оформленні спадкових прав позивач отримав 10 березня 2026 року, що свідчить про незначний проміжок пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері, яка померла [INFO] . Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є відсутність у позивача коштів на оформлення спадщини, що є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього. Окрім того, зазначив про те, що спадщина після смерті [PERSON] на даний час ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, а наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки [PERSON] втратить право на спадкування за законом і зазначені обставини будуть для позивача надмірним тягарем, що призведе до порушення балансу між інтересами держави та фізичної особи. Ухвалою Монастириського районного суду від 18 березня 2026 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Також зазначеною ухвалою в Монастириської державної нотаріальної контори витребувана інформація про те, чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] та її копію за наявності. 20 березня 2026 року від Монастириської державної нотаріальної контори отримана інформація за №106/01-16 від 20.03.2026, згідно з якою видно те, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Андрусенко І.Я. в судове засідання не з`явилися, представник позивача разом з позовними вимогами просив розгляд справи проводити без їхньої з позивачем участі. Відповідач - Монастириська міська рада не забезпечила явку представника в судове засідання, в матеріалах справи є відзив, згідно з яким з обставинами справи відповідач погоджується, просить розгляд справи проводити без участі їхнього представника. Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до такого висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вважаю, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд встановив такі обставини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Центром адміністративних послуг Монастириської міської ради від 28 липня 2025 року, [PERSON] померла [INFO] , про що складений відповідний актовий запис за № 215. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВАС № 703868, яке посвідчене завідувачем Монастириської державної нотаріальної контори Шумей В.М., згідно з яким спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . 19.02.2025 [PERSON] склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Чортківського нотаріального округу Тернопільської області, у відповідності до якого усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, вона заповіла своєму синові [PERSON] , [INFO] . У відповідно до довідки № 94 від 09 березня 2026 року, яка видана Монастириською міською радою, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на момент смерті була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Родинні відносини позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 листопада 1961 р.н., відповідно до якого [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Зі змісту листа № 37/01-16 від 10 березня 2026 року завідувач Монастириської державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] в оформлені свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він не подав у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини та не надав докази прийняття спадщини. Відповідно до відповіді Монастириської державної нотаріальної контори за № 106/01-16 від 20 березня 2026 року видно те, що після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважаю, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46цього Кодексу). Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правого висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, «поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо». Також, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження N 61-28938св18) зроблений висновок про те, що «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини». Як з`ясовано, позивач пропустив встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини, проте, суд приймає до уваги обставини, які вказують на поважність причин пропуску шестимісячного строку, а саме: необізнаність позивача як спадкоємця про наявність заповіту, складеного на його користь. Враховуючи викладене, зважаючи на той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом та не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк з поважних причин, а також враховуючи те, що відсутні інші спадкоємці, які б мали право на прийняття спадщини, приходжу до переконання про наявність всіх правових підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] - три місяці.

Outcome: approved