Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом, який обґрунтовують тим, що 31.10.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №825973455 на суму 27000 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 27000 грн. 31.10.2023 на банківську картку № [NUMBER] хх-хххх-0815 відповідача, яку вона вказала в заявці при укладенні кредитного договору. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно яким первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №273 від 27.02.2024, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі визначеному у реєстрі прав вимоги. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №31/0724-01. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 31.07.2024 до Договору факторингу 2, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі визначеному у реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 04.06.2025 за договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 129664,80 грн. Загальна сума заборгованості становить 129664,80 грн., яка складається з: 27000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 102664,80 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їхню користь заборгованість за кредитним договором №825973455 від 31.10.2023 в розмірі 129664,80 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору сумі 2422,40 грн., і витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» в позовній заяві просить розгляд справи провести за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Калінін С.К. надав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості; стягнути з позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» на користь [PERSON] судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 13000 грн. Відзив обґрунтовує тим, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 825973455 від 31.10.2023, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним між відповідачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». В матеріалах справи відсутні відомості щодо існування повідомлення про відступлення права грошової вимоги за Договором кредитної лінії № 825973455 від 31 жовтня 2023 року та будь-яке підтвердження про направлення позичальнику такого повідомлення за подальшими Договорами факторингу, на виконання пункту 14.19 Договору. Встановлено, що договір факторингу № 28/1118-01, за яким згідно доводів позовної заяви відбулось первісне відступлення права вимоги за кредитним договором № 825973455 від 31 жовтня 2023 року, було укладено між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 28 листопада 2018 року, тобто більш ніж за 4 (чотири) роки до укладення кредитного договору від 31 жовтня 2023 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем [PERSON] . Вказане свідчить про те, що предметом останнього на момент його укладення не могло бути право будь-якої вимоги за взагалі неіснуючим на той час кредитним договором № 825973455 від 31 жовтня 2023 року, що в свою чергу виключає відступлення та набуття відповідного права вимоги за кредитним договором № 825973455 від 31 жовтня 2023 року, як ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» згідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, так і в подальшому ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» згідно договору факторингу № 31/0724-01 від 31 липня 2024 року та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» згідно договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року. У справі, що розглядається, позивачем зазначено, що право вимоги до відповідача [PERSON] переходило тричі: від первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК ОНЛАЙН ФІНАНС» та від ТОВ «ФК ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». На момент укладення Договору про відступлення права вимоги від 28 листопада 2018 року боргові зобов`язання [PERSON] за договором № 825973455 від 31 жовтня 2023 року взагалі ще не існували, а відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Оскільки на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , тому у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Крім того, на час укладення такого Договору сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Таким чином, між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на час укладення Договору відступлення прав вимоги 28 листопада 2018 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за Договором про відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає вимогам закону та долученому позивачем договору, оскільки розмірі заборгованості за відсотками нараховано за межами строку дії кредитного договору. [PERSON] визнає, що уклала з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» договір кредитної лінії № 825973455 від 31.10.2023 та отримав кредит в розмірі 27 000,00 грн. Проте, відвідач не може погодиться з позовними вимогами про стягнення заборгованості за договором № 825973455 від 31.10.2023 в розмірі 129 664,80 грн., з них: 27 000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 102 664,80 грн. - сума заборгованості за процентам. Відповідно до положень заяви на отримання грошових коштів в кредит від 31.10.2023, яку підписала [PERSON] , строк кредиту: 30 днів. На підставі аналізу вказаних положень кредитного договору № 825973455 від 31.10.2023, сторона відповідача приходить до висновку, що сторони погодили надання кредиту строком на 30 днів, що відповідає пункту 3.1. договору та заявці на отримання грошових коштів в кредит від 31.10.2023. Представником позивача не надано доказів, що в особистому кабінеті відповідача чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду, сторона відповідача вважає, що пролонгація строку кредиту на підставі п. 3.2 Кредитного договору не відбулася Позивачем безпідставно нараховано по 31.07.2024 заборгованість по процентам в розмірі 102 664,80 грн. Розмір відсотків для відповідача має становити 3 402,00 грн., що відповідає умовам п. 8.8. Договору, і саме такий розмір відсотків буде справедливим, надасть відповідачу можливість сплатити борг, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин. Отже, [PERSON] здійснювала погашення заборгованості, однак остання не в повній мірі повернула грошові кошти ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», тому у неї існує заборгованість за кредитним договором № 825973455 від 31.10.2023 перед первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» у розмірі 18 972,00 грн. (27 000,00 грн. тіло кредиту + 3 402,00 грн. відсотки за користування кредитом = 30 402,00 грн. - 11 430,00 грн. сума сплачена [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за договором) (а.с.126-135). Представник позивача надала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА (Клієнт) та між ТОВ Таліон Плюс (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (копія долучена до позовної заяви). Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 - якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. 27.02.2024 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги 273 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 58 860,00 грн. Таким чином, право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ Таліон Плюс 27.02.2024, тобто після укладання Кредитного договору № 825973455 від 31.10.2023. Отже, Відповідач , не врахував усі матеріали справи та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. В свою чергу, Позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та витяг з реєстру прав вимоги 273 від 27.02.2024 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Відповідач неправильно трактував положення договору та дійшов хибного висновку, що передача права вимоги відбувається у момент підписання договору. Насправді ж право вимоги переходить у момент підписання реєстру, який є невід`ємною частиною договору факторингу. Фактичне відступлення прав вимоги не обмежується моментом укладення кредитного чи факторингового договору, а здійснюється на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. Отже, право вимоги за Кредитним договором № 825973455 від 31.10.2023 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». На підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025. Твердження Відповідача на недоведеність переходу права вимоги в зв`язку з тим, що Позивачем не долучено докази, що підтверджують оплату договорів факторингу є нікчемними. Враховуючи наведене, Позивач дійсно підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки він виконав умови договору факторингу, надавши відповідні документи. Позивач набув право вимоги до Відповідача на підставі Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025. Хоча перерахування коштів клієнту не є предметом доказування у даному спорі, оскільки факт переходу прав вимоги підтверджується підписанням відповідного реєстру боржників, як це прямо передбачено умовами зазначеного договору. Таким чином ,Позивач не має обов`язку надавати докази здійснення оплати за відступлені права вимоги, оскільки така обставина не впливає на законність переходу права вимоги відповідно до положень чинного законодавства та договору факторингу. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов Кредитного договору. Уклавши Договір, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на Сайті Первісного кредитора. У Позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст.1048 ЦК України) так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст.625 ЦК України). Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 31.10.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №825973455, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 27000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов зазначених в договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.2.1 договору). Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 30.11.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальника (п.7.1). Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 30.11.2028 (п.7.3) (а.с.22 зворот - 31). Згідно п.8.3.1 договору №825973455 сторони погодили, що за період від дати видачі кредиту до 30.11.2023 включно проценти нараховуються за процентною ставкою 153,30 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,42 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п.8.3.2 договору сторони погодили, що у разі якщо позичальник вчинить описані в п.3.2 договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 30.11.2023 проценти нараховуються за ставкою 383,25 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,05 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (п.8.4 договору). Договір підписаний відповідачем 31.10.2023 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UGFZ. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання п.2.1 Договору №825973455 від 31.10.2023, виконало свої зобов`язання, зокрема передало [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 27000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок № [NUMBER] хх-хххх-0815 зазначений в договорі кредитної лінії та підтверджується платіжним дорученням (а.с.52 зворот). Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення Кредитного договору №825973455 від 31.10.2023. Підписавши кредитний договір у наданій редакції, відповідач погодилася з умовами кредитування, у тому числі і щодо порядку та строку користування кредитом. Відтак, первісний кредитор свої зобов`язання за договором №825973455 виконав у повному обсязі. Так, для підтвердження факту відступлення права вимоги, заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора. У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах права вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 58а-63). 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с. 64). 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якої продовжено строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції (а.с. 64 зворот - 70). Згодом строк дії договору неодноразово продовжувався додатковими угодами. Останній раз 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року (а.с. 70 зворот). Відповідно до розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість [PERSON] за договором №825973455 від 31.10.2023 станом на 27.02.2024 складається з: 27000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 31860 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.93-94). Відповідно до реєстру прав вимоги № 273 від 27.02.2024, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №825973455 від 31.10.2023, згідно якого загальна сума заборгованості 58860 грн., з яких: 27000 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 31860 грн.- заборгованість за відсотками (а.с. 71-72). 31.07.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) укладено договір факторингу № 31/0724-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 75-78). Відповідно до розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість [PERSON] за договором №825973455 від 31.10.2023 станом на 31.07.2024 складається з: 27000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 102664,80 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.95-96). У реєстрі прав вимоги № 1 від 31.07.2024, підписаного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», вказано, що заборгованість [PERSON] по основному боргу складає 129664,80 грн, з яких: 27000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 102664,80 грн. заборгованість за процентами (а.с. 80-81). 04.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Юніт Капітал» (фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною договору (а.с. 82-86). Відповідно до виписки з особового рахунку, сформованого ТОВ «Юніт Капітал», заборгованість [PERSON] за договором №825973455 від 31.10.2023 станом на 25.06.2025 становить 129664,80 грн. та складається з: 27000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 102664,80 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.96 зворот). Згідно реєстру боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступила право вимоги ТОВ «Юніт Капітал», в т.ч. до [PERSON] прострочене тіло складає 27000 грн., прострочені відсотки 102664,80 грн., всього 129664,80 грн. (а.с. 87-88). Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем рішення суду про визнання договорів факторингу недійсними, суду не надано. Копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Щодо твердження представника відповідача про те, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 825973455 від 31.10.2023, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним між відповідачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Також не доведено, що на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , тому у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Згідно зі статями 512, 514 ЦК України первісний кредитор має право відступити свої права вимоги новому кредитору лише в тому обсязі, які існували у первісного кредитора. При цьому, право вимоги має бути дійсним та існуючим станом на момент такого відступлення. Майбутня вимога (вимога, що може виникнути в майбутньому) не може бути предметом договору про відступлення права вимоги. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Водночас, строк дії договорів факторингу, які укладались первісним і наступними кредиторами неодноразово продовжувались, що мало наслідком збільшення боргу. При цьому, суд зауважує, що обставини укладення та відповідність вимогам закону договорів факторингу не є предметом спору у цій цивільній справі. Відсутність доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу не спростовують факт набуття позивачем права вимоги до боржниці за кредитним договором, а копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Матеріали справи містять докази укладення кредитного договору згідно з Алгоритмом дій ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» стосовно укладення кредитних договорів, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтвердження отримання ним кредитних коштів. Кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався, розрахунок заборгованості не спростовано, контррозрахунку не надано. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «Юніт Капітал» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту №825973455 від 31.10.2023, що був укладений між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Заперечуючи проти задоволення вимог позивача про стягнення боргу відповідач не погодилася із розрахунком заборгованості за кредитним договором, яку позивач просив стягнути з неї на користь позивача, посилаючись на те, що позивач не мав права нараховувати відсотки понад строк кредитування та має становити 3402 грн., що відповідає умовам п.8.8 договору. Однак суд не може погодитися з цими твердженнями відповідачки, з огляду на таке. Згідно п.7.1 договору №825973455 від 31.10.2023, рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 30.11.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальника. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 30.11.2028 (п.7.3) Пунктом 3.2 договору сторони узгодили, що встановлений в п. 3.1 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Згідно з п. 3.1 договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Відповідно до п.12.4 договору сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70% річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз зазначених норм права вказує на те, що у разі порушення позичальником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, кредитор відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України протягом всього часу - до закінчення строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі, прострочення яких мало місце під час дії договору. Після спливу визначеного договором строку кредитування (зміни строку виконання зобов`язання) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Вказаний висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. За таких обставин, умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. За відсутності доказів повернення відповідачем кредитних коштів та обумовленої суми процентів за користування кредитом до 30.11.2023, відбулося продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, що свідчить про пролонгацію строку кредитування. Позивачем наданий розрахунок заборгованості, який узгоджується з умовами Договору і є достатнім та допустимим доказом розміру заборгованості відповідача за цим договором. Оскільки відповідач 30.11.2023 кредит в сумі 27000 грн. не повернула, а продовжувала користуватися кредитними коштами, та 01.12.2023 відповідачем було сплачено проценти у розмірі 3402 грн., то нараховування процентів за користування кредитом підлягає задоволенню. [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконала належним чином умови договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість по несплаченому кредиту, відсотками за користування кредитом та штрафними санкціями. Враховуючи зазначені норми права та надані докази, суд вважає, що позивачем доведено факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором №825973455 від 31.10.2023, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором в розмірі 129664,80 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 року у справі №2040/6747/18. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ТОВ «Юніт Капітал» надало суду: договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» (а.с.97-98); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.100); акт прийому - передачі наданих послуг від 25.06.2025, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС» на суму 7000 грн (а.с.99). При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що підлягають стягненню з [PERSON] на корить ТОВ «Юніт Капітал» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено, то витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 13000 грн. задоволенню не підлягають.

Outcome: approved