Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в селі Розівка Запорізької області. Заява обґрунтована тим, що заявник та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1993 року. Від спільних знайомих заявник дізналася, що [INFO] [PERSON] помер на тимчасово окупованій території України, про що їй надали фото відповідних документів: довідки від 13 жовтня 2022 року № 05-114 про причину смерті, виданої Будьонівським відділом запису актів громадянського стану Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки, свідоцтва про смерть від 23 серпня 2022 року № [NUMBER] , виданого Будьонівським відділом запису актів громадянського стану Донецького міського управління юстиції Донецької народної республіки, та свідоцтва про поховання від 22 серпня 2022 року. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявникові для проведення державної реєстрації його смерті у встановленому законом порядку. В поряду автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 березня 2026 року заяву залишено без руху та встановлено заявникові строк для усунення недоліків - два дні з дня отримання копії даної ухвали. 17 березня 2025 року (вхід. № 14828, передано судді Хромовій О.О. 23 березня 2026 року) заявник [PERSON] подала до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучила письмову відмову відділу державної реєстрації актів цивільного стану у проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку окремого провадження, судове засідання у справі призначено на 25 березня 2026 року на 14 год. 15 хв. 25 березня 2026 року заявник у судове засідання заявник не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву (вхід. № 16709), у якій просила справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до таких висновків. Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. До матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Красноармійським РВ УМВС України в Донецькій області 13 серпня 1997 року, що належить [PERSON] , [INFO] , яка народилася в селище Удачне Красноармійського району Донецької області. З довідки від 30 листопада 2024 року № 3004-7002169989 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що [PERSON] має статус внутрішньо переміщеної особи, місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Також до матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Красноармійським РВ УМВС України в Донецькій області 08 серпня 1997 року, що належить [PERSON] , який народився [INFO] у селищі Мирний Тельманівського району Донецької області. Зі свідоцтва про укладення шлюбу від 06 червня 1993 року серії [NUMBER] , виданого Удачненською селищною радою Красноармійського району Донецької області, встановлено, що 06 червня 1993 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 06 червня 1993 року зроблено запис № 7. Після укладення шлюбу чоловіку присвоєно прізвище « [PERSON] », дружині - « [PERSON] ». Суд враховує, що на сторінці 7 «Особливі відмітки» долучених до матеріалів справи копій паспортів містяться записи про народження дитини [PERSON] [INFO] . Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] . Відомостей про розірвання шлюбу між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матеріали справи не містять. Так званим «Будьонівським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , уродженець смт. Мирне Тельманівського району Донецької області, помер [INFO] у селі Розівка Запорізької області, Україна, про що 23 серпня 2022 року складено запис акту про смерть № 921. До матеріалів справи також долучено копію свідоцтва про поховання, видане так званою «Державною корпорацією «Ритуал» Донецької Народної Республіки», у якому зазначено, що 22 серпня 2022 року на ділянці № [NUMBER] кладовища Моспино по вулиці Пархоменка в місті Донецьку проведено поховання померлого [PERSON] , реєстраційний номер захоронення № 389, на підставі свідоцтва про смерть від 23 серпня 2022 року [NUMBER] , виданого Будьонівським відділом ЗАГС міста Донецька ГРП МЮ ДНР, актовий запис № 921. В матеріалах справи також міститься копія Довідки про смерть, виданої 13 жовтня 2022 року так званим «Будьонівським відділом запису актів громадянського стану Донецького міського управління юстиції», у якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 23 серпня 2022 року в книзі запису актів про смерть Будьонівського відділу ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, складено відповідний запис № 921. Місце смерті: с. Розівка, Запорізька область, Україна. Причина смерті зазначена одиничне вогнепальне кульове сліпе проникаюче поранення грудей з пошкодженням серця. Довідку видано [PERSON] . Суд враховує, що відомостей про особу [PERSON] заявником не зазначено, до складу учасників справи не залучено. З копії Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30 квітня 2025 року встановлено, що за заявою [PERSON] від 28 квітня 2025 року про зникнення безвісти з червня 2014 року [PERSON] , [INFO] , Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві 29 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 12025100040001501 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за частиною першою статті 115 КК України. З метою реєстрації факту смерті чоловіка [PERSON] звернулась до Самарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Листом Самарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 07 березня 2026 року № 436/31.19-31 заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 серпня 2022 року, виданого Будьонівським Відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, відмовлено, оскільки даний документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до відкритого порталу даних Єдиний державний реєстр судових рішень встановлено, що [PERSON] , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), звернулася до суду із заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим. Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 06 січня 2026 року по справі № 203/4127/25 у задоволенні вимог [PERSON] , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оголошення фізичної особи померлою, - відмовлено. Рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 06 січня 2026 року по справі № 203/4127/25 набрало законної сили. Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (далі - Правила), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» від 07 травня 2022 року № 562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 року № 457 викладено в такій редакції: «Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій». Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якого селище Розівка Розівської селищної територіальної громади Пологівського району Запорізької області вважається тимчасово окупованою територією України з 03 березня 2022 року. Водночас, вся територія Донецького району Донецької області вважається тимчасово окупованою територією України з 07 квітня 2014 року. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Також суд бере до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia, Ilascuand Others v. Moldovaand Russia), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Cyprus v. Turkey, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] , та отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка. В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , при цьому, заявником надано документи, які у своїй сукупності підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] , в селі Розівка Запорізької області. Враховуючи те, що [PERSON] помер в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а реєстрація його смерті в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. З наданих документів суд вважає встановленим, що [PERSON] , [INFO] , уродженець селища Мирний Тельманівського району Донецької області, помер [INFO] у селі Розівка Запорізької області, перебуваючи на тимчасово окупованій території, і тому факт його смерті суд вважає доведеним і встановленим. Дата смерті також встановлена. Оскільки реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, тому є підстави для встановлення у судовому порядку факту смерті, а також для подальшого внесення відповідного актового запису. Відповідно до частини другої статті 319 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Даний факт має юридичне значення, оскільки на його підставі для заявника виникають правові підстави для реалізації своїх прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved