Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] ,у якому просить: 1) стягнути із [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] )на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором №3274161 від 30.11.2020 у розмірі 19680,00 грн; 2) стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 30.11.2020 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] (позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 3274161 в електронній формі, за умовами якого Кредитодавець надає Споживачу кредит у сумі 6000,00 грн, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, а саме до Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Позичальник зобов`язався повернути Кредит Кредитодавцю в строк передбачений Кредитним договором. Проте, своїх зобов`язань з повернення грошових коштів Відповідач не виконав, внаслідок чого у Позичальника виникла заборгованість. 28.07.2021 було укладено договір № 28072021 відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3274161. 23.05.2024 було укладено договір № 23/05/24, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3274161. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3274161 від 30.11.2020 становить 19680,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13680,00 грн. Наявність заборгованості за вказаним кредитним договором зумовила звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 17.12.2025 позовну заяву ТОВ «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, повідомив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов не подав. Клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 30.11.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір № 3274161 про надання споживчого кредиту, у відповідності до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 6000 грн на строк 30 днів. Знижена процентна ставка 0,01% в день від суми кредиту, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного у п. 1.4 Договору (без пролонгацій), якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом календарних трьох днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п. 1.5.1 Договору). Відповідно до п.п. 1.5.2 Договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день від суми кредиту та застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 Договору, якщо споживач не виконав умови, зазначені в пп. 1.5.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.п. 4.1-4.6 цього Договору; у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення. Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п. 3.1 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення. Вказаний договір [PERSON] підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М511619» 30.11.2020 о 15:52 год.. Також відповідач підписав Графік Платежів до договору про надання споживчого кредиту №3274161 від 30.11.2020 (дата повернення коштів 30.12.2020, також зазначені реквізити для сплати кредиту) та паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування. Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції до платіжної інструкції №18596-1327-143829730 було здійснено переказ грошових коштів на суму 6000,00 грн (отримувач [PERSON] на картку № [NUMBER] , дата операції 30.11.2020, призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «Авентус Україна», видача кредиту №3274161 [PERSON] ). Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Авентус Україна» встановлено, що [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №3274161 від 30.11.2020 у загальному розмірі 19680,00 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість за основним боргом; 13680,00 грн - заборгованість за відсотками. Всього відповідачем сплачено заборгованості у розмірі 18,00 грн. 28.07.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №28072021, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за договором №3274161 до боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у загальному розмірі 19680,00 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість за основним боргом; 13680,00 грн - заборгованість за відсотками, що підтверджується копією Витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу №28072021 від 28.07.2021. 23.05.2024 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №23/05/24, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги за договором №3274161 до боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у загальному розмірі 19680,00 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість за основним боргом; 13680,00 грн - заборгованість за відсотками, що підтверджується копією Витягу з Реєстру Заборгованостей №1 до договору факторингку №23/05/24 від 23.05.2024. Правонаступниками ТОВ "Авентус Україна" будь-які нарахування за кредитним договором не здійснювалися. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «Факторинг Партнерс» до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін уформулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] як позичальник уклав кредитний договір № 3274161 від 30.11.2020 з ТОВ «Авентус Україна». Первісний кредитор умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачу грошові кошти. Однак, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалась заборгованість у загальному розмірі 19680,00 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість за основним боргом; 13680,00 грн - заборгованість за відсотками. Щодо стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 13680,00 грн суд зазначає наступне. Відповідно до п.п. 1.5.2 Договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день від суми кредиту та застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 Договору, якщо споживач не виконав умови, зазначені в пп. 1.5.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.п. 4.1-4.6 цього Договору; у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення. Відповідно до п. 3.1 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення. Тобто відсотки за кредитним договором мають право нараховуватися кредитодавцем у межах строку кредитування (30 днів), а якщо позичальником не повернуто кредит в цей строк, нарахування відсотків здійснюється не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення. Враховуючи, що відповідач своєчасно не повернув кредитні кошти, первісний кредитор нараховував відсотки після 30.12.2020 (з моменту прострочення заборгованості). Отже, первісний кредитор мав право нараховувати відсотки до 30.03.2021 (включно), однак, як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, первісниним кредитором було продовжено нарахування відсотків після 30.03.2021. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.03.2021 заборгованість [PERSON] за відсотками становить 10260,00 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача. Доказів сплати суми кредиту та відсотків за кредитними договорами або ж власного розрахунку заборгованості відповідачем не надано, правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованості за кредитним договором №3274161 від 30.11.2020 підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 16260,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгвоаність за тілом кредиту, 10260,00 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до ст.141 ЦПК України, беручи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені на 82,62%, слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог : витрати на сплату судового збору в розмірі 2001,39 грн та 7435,80 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial