Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся позивач [PERSON] , через представника - адвоката Жук Л.В., з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про усунення перешкод в користуванні автомобілем шляхом припинення обтяження та виключення запису. Згідно заявлених вимог, позивач просив суд зобов`язати ТОВ «Порше Мобіліті» усунути перешкоди [PERSON] в користуванні майном - автомобілем хетчбек-В, марки Volkswagen, модель Golf, рік випуску 2011, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , шляхом припинення обтяження та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису за №30516462 від 10 травня 2023 року, здійсненого реєстратором регіональної філії в м.Києві та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепою Є.М. Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач з 24 травня 2017 року є власником автомобіля хетчбек-В, марки Volkswagen, модель Golf, рік випуску 2011, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач зазначає, що перед укладанням договору купівлі-продажу у реєстраційному відділі не було повідомлено про наявність будь-яких обтяжень на автомобіль. Проте, в липні 2023 року позивачу стало відомо, що 19 березня 2018 року на належний йому автомобіль реєстратором регіональної філії м.Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Новейко-Вадіс О.Г. накладено приватне обтяження №16770345 у вигляді заборони відчуження автомобіля. Об`єктом обтяження якого є легковий автомобіль, VW Golf VI 1.4 TSI, колір - білий, рік випуску 2011, тип палива - бензин, об`єм двигуна - 1390, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , обтяжувачем вказано ТОВ «Порше Мобіліті», боржником - [PERSON] . Позивач вказує, що зазначений запис про реєстрацію обтяження втратив чинність по завершенню п`ятирічного терміну зберігання. Проте 10 травня 2023 року на належний [PERSON] автомобіль реєстратором регіональної філії м.Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепою Є.М. накладено приватне обтяження №30516462 у вигляді заборони відчуження автомобіля. Об`єктом обтяження якого є легковий автомобіль, VW Golf VI 1.4 TSI, колір - білий, рік випуску 2011, тип палива - бензин, об`єм двигуна - 1390, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , обтяжувачем вказано ТОВ «Порше Мобіліті», боржником - [PERSON] , підстава обтяження - договір застави, серія та номер 155, виданий 20 січня 2012 року ПН Донецького МНО Тюріна В.Б. Вказаний запис є чинним. Зазначає, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна існує ряд розбіжностей, а саме: в номері державної реєстрації та власникові автомобіля. Позивач вказує, що він, як власник автомобіля Volkswagen Golf, державний реєстраційний номер [NUMBER] не має відношення до договору застави №155 від 20 січня 2012 року, а на день реєстрації права власності на автомобіль не існувало жодних обтяжень. На думку позивача, запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №30516462 про обтяження його автомобіля неправомірний. Вважає, що права позивача як власника автомобіля порушенні та підлягають поновленню шляхом усунення перешкод у користування майном - автомобілем Volkswagen Golf, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.30-32). У січні 2024 року [PERSON] через представника - адвоката Жук Л.В. подав заяву про зміну предмета позову, в якій просить внести зміни до предмету позову і пункт перший позовних вимог викласти в такій редакції: «1. Усунути перешкоди [PERSON] в користуванні майном автомобілем хетчбек-В, марки Volkswagen модель Golf, рік випуску 2011, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , шляхом припинення обтяження та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису за №30516462 від 10 травня 2023 року, здійсненого реєстратором регіональної філії в м. Києві та Київської області ДП «Національні інформаційні системи» Цілепою Є.М.». (а.с.38-41) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2024 року прийнято заяву позивача [PERSON] про зміну предмету позову (а.с.47). 15 лютого 2024 року ТОВ «Порше Мобіліті» через представника - адвоката Літвінова Є.В. подало відзив на позову, в якому просить відмовити в задоволенні позову. У відзиві відповідач зазначає, що: 17 січня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №°50002931 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 195 454 грн, що еквівалентно на дату укладання договору 24 280 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Golf VI, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2011, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов кредитного договору. Згідно з п. 1.6. умов кредитування, виконання зобов`язання позичальника за цим кредитним договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави транспортного засобу №50002931 від 20 січня 2012 року (далі - договір застави), за яким з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позичальником було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Golf VI, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2011, реєстраційний номер [NUMBER] заставною вартістю 244 317,50 грн (далі - предмет застави); невиконання [PERSON] своїх обов`язків з оплати чергових платежів з повернення кредиту призвело до виникнення заборгованості у розмірі 334 454,10 грн та 72 175,06 грн заборгованості за додатковим кредитом. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 04 листопада 2016 року у справі № 242/3826/16-ц позов ТОВ «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №50002931 від 20-01.2012 задоволено, стягнуто на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість станом на 24 січня 2016 року у розмірі 484 459,07 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 334 454,10 грн; заборгованість за додатковим договором 72 175,06 грн, збитки у розмірі 9 390 грн, інфляційні витрати у розмірі 68 439,91 грн; заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. ТОВ «Порше Мобіліті» у рахунок погашення заборгованості позичальника має право на пред`явлення позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави (автомобіль), а також на накладення арешту на автомобіль. Позивач зареєстрував право власності на спірний автомобіль після рішення Селидівського міського суду Донецької області від 04 листопада 2016 у справі №242/3826/16-ц; системний аналіз частини першої статті 27 Закону України «Про заставу», частини третьої статті 9 та частини першої статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» дає підстави для висновку про те, що в разі відчуження боржником предмета обтяження без згоди заставодержателя обтяження рухомого майна, що є предметом застави, зберігає свою силу для нового власника (покупця), якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Покупець може бути добросовісним набувачем за умови, якщо на час укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній відповідний запис. Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, тобто на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Тобто, на момент перереєстрації спірного транспортного засобу на [PERSON] діяла заборона на його відчуження, а тому позивач не є добросовісним набувачем даного майна, адже придбав його у спосіб, що суперечить законодавству; 10 жовтня 2023 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW, модель Golf VI, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2011. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2023 року у справі № 947/32292/23 заяву ТОВ «Порше Мобіліті» про забезпечення позову задоволено частково, а саме накладено арешт на рухоме майно - автомобіль марки VW, модель Golf VI, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2011; у позивача відсутнє порушене право і позовні вимоги є недоведеними. (а.с.59-74). Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадженням, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] з 24 травня 2017 року є власником автомобіля хетчбек-В, марки Volkswagen, модель Golf, рік випуску 2011, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.6). Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухового майна №85290788 від 26 липня 2023 року за пошуковим запитом серійний номер майна «WVWZZZIKZCW177715» знайдено: (1) запис про приватне обтяження - застава рухомого майна. Номер запису 16770345 від 19 березня 2018 року 16:48:47. Реєстратор - Новейко-Вадіс О.Г., філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», Київська область. Об`єкт обтяження - автомобіль легковий, VW Golf VI1.4 TSI, колір - білий, рік випуску 2011, тип палива - бензин, об`єм двигуна - 1390 см. куб. Номер об`єкта [NUMBER] . Номер державної реєстрації ДН[NUMBER]. Боржник - [PERSON] . Обтяжувач - ТОВ «Порше Мобіліті». Розмір основного зобов`язання - 24 280 доларів США. Строк виконання зобов`язання - 15 березня 2021 року. Термін дії обтяження - 19 березня 2023 року. Зазначено, що запис втратив чинність по завершенню п`ятирічного терміну зберігання; (2) запис про приватне обтяження № 30516462 - застава рухомого майна, реєстрація обтяження, 7Б81Е95А04, дата реєстрації: 10.05.2023 12:11:42, зареєстрував: Цілепа Євген Миколайович , Регіональна філія міста Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи». Суб`єкте: боржник - [PERSON] ([NUMBER]), обтяжувач - ТОВ «Порше Мобіліті» (36422974) (а.с.13-14). Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухового майна №85290773 від 26 липня 2023 року за пошуковим запитом серійний номер майна «WVWZZZIKZCW177715» зареєстроване приватне обтяження - застава рухомого майна, 10.05.2023 12:11:42 за № 30516462. Реєстратор: Цілепа Євген Миколайович, Регіональна філія міста Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи». На підставі договору застави, серія та номер: 155, виданий: 20.01.2012, видавник приватний нотаріус Донецького МНО Тюріна В.Б. Об`єкт обтяження - автомобіль легковий, Колір - Білий, Номер об`єкта: [NUMBER] , Номер державної реєстрації: [NUMBER] , Volkswagen Golf. Відомості про обмеження - заборонено відчужувати. Боржник - [PERSON] , код: [NUMBER] , [ADDRESS] . Обтяжувач - ТОВ «Порше Мобіліті», Код: 36422974. Розмір основного зобов`язання - 24 280 доларів США. Термін дії обтяження - 10 травня 2028 року (а.с.15-16). Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухового майна № 85290744 від 26 липня 2023 року за пошуковим запитом «номер державної реєстрації майна» [NUMBER] інформація в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутня (а.с.17). Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухового майна № 85290724 від 26 липня 2023 року за пошуковим запитом «за суб`єктом» фізична особа [PERSON] , код РНОКПП: [NUMBER] інформація в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутня (а.с.18). Згідно з витягом з Єдиного реєстру боржників від 26 липня 2023 року інформація в Єдиному реєстру боржників про [PERSON] відсутня (а.с.19). Висновком експертного дослідження від 26.07.2023 №7/2142/4615 номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , наданого на дослідження транспортного засобу Volkswagen Golf, номерний знак [NUMBER] не змінювалися. Бланк наданого на дослідження документа «свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу» серія [NUMBER] , відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу (а.с.20). 17 січня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір № 50002931, відповідно до умов якого ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 195 454,00 грн, що еквівалентно на дату укладання договору 24 280 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Golf VI, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2011, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов кредитного договору (а.с.75-83). Згідно з пунктом 1.6. умов кредитування, виконання зобов`язання позичальника за цим кредитним договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави транспортного засобу №50002931 від 20 січня 2012 року, за яким з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позичальником було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Golf VI, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2011, реєстраційний номер [NUMBER] заставною вартістю 244 317,50 грн (далі - предмет застави) (а.с.84-95). Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»). Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 04 листопада 2016 року у справі № 242/3826/16-ц за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Порше мобіліті» заборгованість за кредитний договором № 50002931 від 17.01.2012 року у розмірі 484 459,07 грн (а.с.123-124). З метою примусового виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області від 04.11.2016 у справі № 242/3826/16-ц ТОВ «Порше Мобіліті» 27.12.2016 отримано відповідний виконавчий лист (а.с.121-122) та пред`явлено його до виконання. 01.11.2018 приватним виконавцем Підгірним О. С. відкрито виконавче провадження №57580331, яке було завершено у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. 10.02.2022 Донецьким відділом ДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №68494255, яке також було завершено у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення (а.с.103). Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 10.06.2024 року у справі №947/32292/23 за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті». Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 10.06.2024 року у справі №947/32292/23 встановлено, що згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (ТСЦ МВС №5142) встановлено, що станом на 11.04.2017 року будь-які обмеження або обтяження щодо перереєстрації транспортного засобу VW, модель Golf VI, 2011 року випуску, кузов № [NUMBER] згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, були відсутні. На час придбання та перереєстрації автомобіля відповідачем [PERSON] , а саме 11 квітня 2017 року не зареєстрована застава в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (ТСЦ МВС №5142) відповідно до якої судом було встановлено, що за базою даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України, станом на 11 квітня 2017 року будь-які обмеження або обтяження щодо перереєстрації транспортного засобу VW, модель Golf VI, 2011 року випуску, кузов № [NUMBER] були відсутні. Встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що відповідач [PERSON] є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він є добросовісним набувачем, оскільки не знав і не міг знати про наявність договору про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 50002931, укладеного 17.01.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] . Встановивши, що на час відчуження спірного автомобіля боржником, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати збереження сили застави для нового власника майна. Суду не було подано доказів ТОВ «Порше Мобіліті», що [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Порше Мобіліті» і даний договір застави є дійсним для [PERSON] . Постановою Одеського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 червня 2024 року у справі № 947/32292/23 залишено без змін. Апеляційний суд зазначив, що на час придбання та перереєстрації автомобіля відповідачем [PERSON] , а саме 11.04.2017, не зареєстрована застава в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, будь-які обмеження або обтяження щодо перереєстрації транспортного засобу VW, модель Golf VI, 2011 року випуску, кузов № [NUMBER] були відсутні, тому суд першої інстанції вірно врахував наведене та дійшов правильного висновку, що [PERSON] є добросовісним набувачем, оскільки не знав і за наданих сторонами доказів не міг знати про наявність договору про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 50002931, укладеного 17.01.2012 між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] . Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20)). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22)). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Згідно зі статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави (частина друга статті 583 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (частина перша статті 589 ЦК України). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 590 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. У частинах третій, четвертій статті 577 ЦК України визначено, що застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави рухомого майна є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. У статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. У разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків (стаття 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що законом встановлено презумпцію, що вразі переходу права власності на предмет застави від заставодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, застава є дійсною для набувача відповідного майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет застави, набуває всі права і обов`язки заставодавця за договором застави у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет застави. Разом з тим, зазначена презумпцію може бути спростована, зокрема, у випадку доведення, що предмет застави придбано за відплатним договором добросовісним набувачем за відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна, що є спеціальною підставою припинення права застави, встановленою статтею 10 Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 вересня 2024 року у справі № 2-1704/09 (провадження № 61-160св24)). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2018 року у справі № 522/11377/13-ц (провадження № 61-464св17) зазначено, що «системний аналіз частини третьої статті 9, частини першої статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» дозволяє зробити висновок, що у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позивач може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу був відсутній відповідний запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 661/3344/17 (провадження № 61-39166св18) вказано: «Статтею 17 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна (частина третя статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). [...] Як свідчать матеріали справи представник позивача посилався на те, що згідно облікової картки № [NUMBER] від 18 грудня 2013 року (а. с. 64) датою первинної реєстрації спірного автомобіля є 21 квітня 2009 року, спірний автомобіль був знятий з обліку для реалізації власником [PERSON] , який є добросовісним набувачем автомобіля марки «Subaru Forester», державний номер [NUMBER] , оскільки оспорюване обтяження внесено ПАТ КБ «Надра» до Державного реєстру обтяжень рухомого майна застави на автомобіля лише у 2012 році. Суди зазначені доводи не перевірили та не врахували, що у разі відчуження спірного автомобіля боржником (ТОВ «Авторай») за відсутності реєстрації обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі кредитного договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування від 23 серпня 2007 року, зазначене обтяження не зберігає свою силу для нового власника (покупця), а реєстрацію такого обтяження після припинення застави рухомого майна у зв`язку з переходом права власності на предмет застави до іншої особи - добросовісного набувача слід вважати безпідставною». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 вересня 2025 року у cправі № 911/101/21 (911/2330/24) зазначено: «відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі №333/6700/15-ц, від 11.09.2019 у справі №573/1105/17, від 25.11.2019 у справі №757/17150/17-ц, від 18.12.2019 у справі №619/4033/18, від 18.03.2020 у справі №202/5584/18, від 07.04.2020 у справі №761/48585/18, від 09.06.2021 у справі №643/1735/19, від 24.06.2021 у справі №757/4536/18. Водночас господарські суди наведеного не врахували та не з`ясували, чи були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідні відомості про обтяження перед відчуженням предмета застави». Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункт 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України). Диспозитивність - один з базових принципів судочинства,

Outcome: approved