Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 07 вересня 2013 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю. Спір про місце проживання доньки відсутній. На теперішній час подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, сторони не бажають зберегти шлюб, подальше спільне життя суперечить як їх інтересам, так і інтересам дитини. Сторони мають різні погляди на сім`ю та сімейне життя, разом як подружжя не проживають. Сім`я остаточно розпалася, підстави для примирення відсутні. Тому позивач просила суд шлюб розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 02 березня 2026 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 19). Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. Інші заяви по суті справи та клопотання від учасників справи до суду не надходили. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07 вересня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 13). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем. На час розгляду справи вона позов підтримує. Відповідач позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України ш люб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка в шлюбі змінила прізвище, просила залишити їй прізвище [PERSON] . Вказана вимога також підлягає до задоволення.

Outcome: approved