Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Кредитним договором № 225215133 від 19.04.2023 в розмірі 119368,77 грн, суму сплаченого судового збору та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 19.04.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 225215133 на суму 10000,00 грн у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора MNV55W2А. Згідно умов договору, первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу через банк провайдер грошові кошти на його банківську карту у сумі 10000,00 грн, яка в подальшому була збільшена відповідачем та в загальному розмірі становить 24900,00 грн. 28.11.2018 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, до якого у подальшому укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну його дії (Додаток № 11). На виконання договору факторингу № 28/1118-01 первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» підписали Реєстр прав вимоги № 234 від 20.06.2023, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» належне право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 225215133 від 19.04.2023. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, на виконання якого сторони підписали реєстр прав вимоги № 1 від 31.07.2024, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 15.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 15/07/25-Е. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 15.07.2025 за Договором факторингу № 15/07/25-Е від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 119368,77 грн, яка складається з 24900,00 грн заборгованості по тілу кредиту та 94468,77 грн заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. Оскільки погасити заборгованість в добровільному порядку відповідач відмовляється, то позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, у випадку неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав (а.с. 21, 31). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передавання своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 19.04.2023 на офіційному сайті первісного кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, ознайомився зі змістом кредитного договору, графіком щомісячних платежів та паспортом споживчого кредиту, які підписав одноразовим ідентифікатором MNV55W2А, тобто таким чином уклав у електронному вигляді договір кредитної лінії № 225215133, за умовами якого первісний кредитор надав позичальнику кредит у національній валюті в розмірі 10000,00 грн на картку позичальника № [NUMBER], вказану в заявці на отримання грошових коштів в кредит, на строк 30 календарних днів зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с. 36-48, 96-101). В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 24900,00 грн. Як вбачається з платіжних доручень ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] в період з 19.04.2023 по 03.05.2023 було перераховано в загальній сумі 24900,00 грн згідно кредитного договору № 225215133 від 19.04.2023, що також підтверджується повідомленням від АТ КБ «ПриватБанк» від 27.02.2026 № 20.1.0.0.0/7-260226/55-БТ, отриманого на вимогу суду (а.с. 22-27, 33-35). Згідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткових угод № 19, 26, 27, 31, 32, реєстру прав вимоги № 234 від 20.06.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги за кредитним договором № 225215133 від 19.04.2023 (а.с. 56-70). В свою чергу у відповідності до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, реєстру прав вимоги № 1 від 31.07.2024, платіжної інструкції в національній валюті № 7075 від 05.08.2024, ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 225215133 від 19.04.2023 (а.с. 71-78). Крім цього, згідно договору факторингу № 15/07/25-Е від 15.07.2025 року, акту прийому-передачі реєстру боржників до вказаного договору від 15.07.2025, реєстру боржників від 15.07.2025, платіжних інструкцій в національній валюті встановлено, що право вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 225215133 від 19.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (а.с. 79-86). Згідно із наданими ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс» розрахунками заборгованості за кредитним договором № 225215133 від 19.04.2023 сума заборгованості [PERSON] становить 119368,77 грн, з яких 24900 грн заборгованість за тілом кредиту і 94468,77 грн заборгованість за процентами (а.с. 87-88). Відповідно до виписки з особового рахунку [PERSON] , що надана позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором № 225215133 від 19.04.2023 станом на 26.12.2025 становить 119368,77 грн та складається з 24900 грн заборгованості за сумою кредиту і 94468,77 грн заборгованості за процентами (а.с. 90). Відповідачем не надано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача (вказаної заборгованості). За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору, право вимоги за яким згідно договорів факторингу перейшло до позивача, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 225215133 від 19.04.2023 в розмірі 119368,77 грн, що складається з 24900 грн заборгованості за сумою кредиту і 94468,77 грн заборгованості за процентами. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2662,40 грн сплаченого ним судового збору. Позивачем також заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. На підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери», додаткову угоду № 25771046842 до цього договору, акт прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025, довіреність від 11.08.2025 (а.с. 89-92), з яких вбачається, що вартість послуг адвоката з аналізу, складання та подання позовної заяви становить в даній справі 7000,00 грн, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207, 512, 526, 626, 628, 638, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved