Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею 0.25 га, земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0.60 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,10 га. Від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався. Спадщину прийняла дружина [PERSON] шляхом спільного проживання. Іншими спадкоємцями є діти [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які на спадщину не претендують, про що написали відповідні заяви. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачці було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вищевказане спадкове майно, що залишилось після смерті чоловіка [PERSON] . У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з урахуванням уточненої позовної заяви. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожної зокрема, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Відповідач Колківська селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 грудня 2018 року. Відповідно до витягу з погосподарської книги № 2 за 2018 рік та довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 7 Гораймівського старостинського округу №165 від 09 лютого 2024 року, по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею 0.25 га, земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0.60 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,10 ганалежать [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкодавець до дня смерті був зареєстрований та проживав за вказаною адресою разом із дружиною [PERSON] та дочками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с. 5-6). Згідно з висновком Маневицького архітектурно планувального підприємства від 26 лютого 2024 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 7). Із витягу з рішення Гораймівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 1/6 від 09 квітня 1998 року вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 га (а.с. 10). Як вбачається із Державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ № 004088 від 20 червня 2003 року, [PERSON] належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,10 га (а.с. 52). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно з ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Судом установлено, що [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 320/02-31 від 21 березня 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме на: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , а також земельні ділянки, площею 0.25 га, 0.18 га, 0.40 га, 0.02 га та 1.10 га (а.с. 57). Відповідно до повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 33/01-16 від 13 січня 2025 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа № 146 за 2024 рік. 20 березня 2024 року із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved