Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.04.2000 р. сторони уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеса, складено актовий запис № 172. Від шлюбних відносин у сторін народились діти: [INFO] [PERSON] та [PERSON] 19.12.2011 року, яка проживає разом з позивачкою. З часом у сімейному житті у сторін почали виникати сварки, з`явились діаметрально різні погляди на сімейне життя, вони перестали підтримувати подружні стосунки, проживають окремо один від одного. Шлюб носить суто формальний характер та подальше його збереження є неможливим, оскільки суперечить волі та інтересам позивача. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході дослідження матеріалів справи судом встановлено, що 15.04.2000 р. сторони уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеса, складено актовий запис № 172, (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 15.04.2000 р.) В шлюбі у сторін народились діти: донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Тривалий час позивачка та відповідач проживають окремо один від одного. Стосунки позивачки з відповідачем повністю розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали часто виникати сварки, зникли спільні інтереси, виявились різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Наразі сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично сім?я припинила своє існування. Шлюб носить суто формальний характер та подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам позивачки. Позивачка не бажає зберегти шлюб, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. У відповідності до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу, обставини викладені позивачем у позовній заяві знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved