Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-12 00:00:00

10.04.2026 представник заявника адвокат Кадук Вікторія Вікторівна, яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Кіровськ Луганської області, Україна. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] є дружиною зниклого безвісти військовослужбовця ЗСУ [PERSON] , [INFO] . [INFO] в м. Кіровськ Луганської області помер її свекор [PERSON] , [INFO] . Його смерть настала на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим державна реєстрація смерті у встановленому законом порядку не проведена, а відповідний актовий запис у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній, що підтверджується відповіддю органу державної реєстрації актів цивільного стану. Заявник посилається на наявні копії медичних документів та свідоцтва про смерть, виданих на тимчасово окупованій території, які не створюють правових наслідків. Необхідність встановлення зазначеного факту заявник обґрунтовує тим, що це має юридичне значення для реалізації її прав, зокрема щодо належного визначення кола осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти чоловіка заявниці, який був військовослужбовцем ЗСУ, та перерозподілу часток вказаного грошового забезпечення. Ухвалою від 10.04.2026 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду, сторони у судове засідання не викликались. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який укладено 07 серпня 2009 року, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області і зроблено актовий запис № 239 (копія, а.с.15). [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 12 лютого 1981 року відділом РАЦС м. Кіровськ Ворошиловградської області, актовий запис № 87, та відповідно до якого його батьками є [PERSON] та [PERSON] (копія, а.с.8 на звороті). Батьки [PERSON] постійно проживали у [ADDRESS] , а його мати продовжує проживати там і на даний час. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15 квітня 2014 року (в редакції, чинній на час розгляду справи), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України (частина 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Указом Президента України від 07 лютого 2019 року № 32/2019 затверджено перелік таких територій, до якого віднесено, зокрема, м. Голубівка (колишня назва Кіровськ) Луганської області. Після початку тимчасової окупації м. Голубівка [PERSON] виїхав на підконтрольну територію України, де був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (копія довідки №1240-5003648257 від 02.04.2025, а.с.8). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями медичних документів про смерть, зокрема лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті (а.с.10,11 на звороті). На підставі зазначених документів 14 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Луганській області складено актовий запис про смерть № 193 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.11 на звороті). Разом із тим, відповідно до відповіді Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі № 391/31.10-40 від 07 березня 2026 року, відомості про зазначений актовий запис у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутні (а.с.14). Суд враховує, що м. Голубівка (колишня назва Кіровськ) Луганської області, де зареєстрована смерть [PERSON] , вже була тимчасово окупованою територією України, у зв`язку з чим відповідні відомості не були внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян України. Норми статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачають, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Водночас, відповідно до частин 2-3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 06 грудня 2022 року № 1364 установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Відповідно до Переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України місто Голубівка Алчевського району Луганської області є тимчасово окупованою територією України з 07.04.2014. Наведене свідчить, що отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів (частина друга статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території У країни»). Тобто, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. Отже, свідоцтво про смерть [PERSON] , видане органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, тому не може вважатися легітимним і підставою для державної реєстрації факту смерті. Звідси, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. За приписами частин 3, 4 статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 2 статті 49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А положеннями частин 3 і 4 цієї ж статті визначено, що смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Вимогами пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Кримське, Фрунзенського району, Луганської області, Україна, який помер [INFO] в місті Кіровськ, Луганської області, Україна, та мешкав за адресою: [ADDRESS] , має юридичне значення для заявниці, оскільки безпосередньо впливає на визначення кола осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця [PERSON] , [INFO] та на розмір відповідних виплат. Разом з тим, лікарське свідоцтво про смерть №134 від 19.05.2015 про смерть [PERSON] , померлого [INFO] , разом із довідкою про причину смерті та свідоцтво про смерть від 14.08.2015, видані медичним закладом та установою, які є незаконними органами (установами), що знаходяться на території непідконтрольній державній владі України та не створюють правових наслідків. Тобто, заявниця позбавлена можливості отримати документ встановленої форми, який підтверджує факт смерті [PERSON] , у порядку, передбаченому законодавством України, оскільки на момент настання смерті останнього відповідна територія м. Голубівка (колишня назва Кіровськ), Луганської області вже була тимчасово окупованою територією України, у зв`язку з чим органи державної влади України фактично не здійснювали там свої повноваження. Як наслідок, відомості про смерть [PERSON] не були внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян України. Тому здійснити державну реєстрацію смерті та отримати відповідне свідоцтво заявниця може тільки на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою, як це передбачено ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Як зазначалось вище, встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, породжує юридичні наслідки для заявниці. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі у їх сукупності, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved