Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позов обґрунтований тим, що 05.10.2024 о 14 год. 04 хв сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «BMW» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За фактом ДТП між його учасниками було укладено повідомлення про ДТП (Європротокол), згідно якого винуватцем ДТП є водій автомобіля «BMW» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] .. Майнові інтереси власника автомобіля «Volkswagen» були застраховані в АТ «СК «АРКС» договором №0152129а4цв від 18.03.2024 року добровільного страхування наземного транспорту. Власник пошкодженого авто звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Дана заява була розглянута та пошкодження автомобіля було визнано страховим випадком, у зв`язку з чим позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 80000 грн. На момент вчинення ДТП автомобіль відповідача було застраховано в «АРКС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP221277137 у зв`язку з чим ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 53850,79 грн. Між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ПАТ «СК «АРКС» було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування від 25.11.2024 та додаток 1 до угоди від 25.11.2024, згідно якої розмір страхового відшкодування становить 58533,47 грн, а узгоджений сторонами розмір страхового відшкодування становить 53850,79 грн. 02.02.2026 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що розмір фактичних збитків не перевищує ліміт відповідальності страховика, а отже, у відповідача відсутній обов`язок сплачувати різницю, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що 18.03.2024 року між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] укладено договір №0152129а4цв добровільного страхування наземного транспорту «Прямий захист», відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Volkswagen Passat Alltrack д.н.з. [NUMBER] . Відповідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) 05.10.2024 о 14 год. 04 хв. в м. Львів по вул. Львівська, 120 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «BMW» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено вказані автомобілі. Також зі змісту повідомлення слідує, що ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України, про що було зроблено відповідну відмітку в Європротоколі. Крім того останній зазначив, що свою вину у вчиненні ДТП визнає. [PERSON] , 05.10.2024 року звернувся до ПАТ «СК «АРКС» з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 07.10.2024 року вказаний вище автомобіль було оглянуто з метою виявлення завданих пошкоджень та необхідного типу ремонтної операції. Згідно рахунку фактури №0000002668 від 09.10.2024 року виданого ФОП [PERSON] , вартість ремонту автомобіля «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] становить 94528,14 грн. Як слідує з платіжного доручення №1092454 від 18.10.2024 року ПАТ «СК «АРКС» перерахувало кошти у сумі 80000 грн. на рахунок ФОП [PERSON] з призначенням платежу «страхове відшкодування згідно акту №АRХ4280835 [PERSON] , згідно рахунка №0000002668 від 09.10.2024». Крім того, станом на 05.10.2024 року транспортний засіб «BMW» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» серія полісу ЕР №221277137. 25.11.2024 року між ПАТ «СК «АРКС» та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування відповідно до умов якої сторони погодили суму майнових вимог, що підлягає сплаті ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на рахунок «ПАТ «СК «АРКС» та пов`язані з відшкодуванням збитків за страховими випадками, перелік яких наведено у додатку №1 до цієї угоди. Як слідує з Додатку №1 до угоди від 25.11.2024 до переліку майнових вимог АТ «СК «АРКС» до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» входить, зокрема, страхове відшкодування в узгодженому сторонами розмірі 53850,79 грн за ДТП вчинене 18.03.2024 року відносно ТЗ [NUMBER] . Сума регресної вимоги становить 21466,53 грн. Відповідно до платіжної інструкції №64623 від 26.11.2024 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило перерахування коштів у розмірі 53850,79 грн на рахунок АТ «СК «АРКС». Згідно з п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент вчинення ДТП) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Відповідно до постанови Правління НБУ від 30.05.2022 № 108, яка набрала чинності з 01.07.2022, максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80000,00 гривень на потерпілого. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі також Закон № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 цього Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на зазначене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик). Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст.ст. 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України). Твердження відповідача про те, що загальний розмір збитків не перевищує ліміту відповідальності страховика (160000 грн), не спростовує обов`язку сплатити різницю, оскільки ліміт відповідальності визначає граничний розмір виплати, а не звільняє від обов`язку відшкодувати частину збитків, яка законом не покривається страховиком через урахування фізичного зносу автомобіля «Volkswagen», який на момент ДТП перебував в експлуатації більше семи років. Оскільки різниця між фактичним розміром виплаченої шкоди (80000 грн) та страховим відшкодуванням 58533,47 грн) становить 21466,53 грн, то дана сума підлягає стягнення з відповідача, як водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної в результаті ДТП в розмірі 21466,53 грн є обґрунтованою та підтвердженою належними та допустимими доказами, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного вище, враховуючи положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.999, 1191 ЦК України,

Outcome: approved