Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, а саме стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є споживачем природного газу по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що відповідач являвся споживачем постачальника «останньої надії» та був включений до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів постачальника «останньої надії», яку зазначено у витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку відповідача. Зазначає, що позивач постачав природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб. У період з жовтня 2021 року по жовтень 2025 року (включно) відповідачем було спожито природний газ на загальну суму 65 728,57 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] борг за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 65 728,57 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при поданні позовної заяви представник позивача ТОВ «Газопостачальна Компанія» «Нафтогаз України» просив проводити розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини в межах наданих письмових доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» здійснює постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей фінансового стану по особовому рахунку споживача [PERSON] , за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2025 року було спожито природний газ на загальну суму 65 728,57 грн., вартість якого залишилася не оплаченою споживачем. Судом також встановлено, що ТОВ «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 року «Про видачу ліцензій постачання природного газу …» на території України. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що ТОВ «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 4 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Згідно п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», Регулятором є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому, в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним. Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу (п. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу»). За змістом статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» побутовим споживачам є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. Відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ») шляхом акцептування договору з позивачем через факт споживання газу. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене, судом встановлено, що оскільки відповідач не сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, що свідчить про неналежне виконання ним своїх зобов`язань, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про судові витрати у справі вирішено відповідно до положення ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved