Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулося до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 27.09.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та [PERSON] (далі позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 3744809. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4500,00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 13,5 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. 13.01.2022 було укладено договір № 13-01/2022-79 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3744809. 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3744809. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3744809. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3744809 від 27.09.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 24403,05 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 4500,00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 19903,05 грн., - заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн., - заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00 грн.,- заборгованість за комісіями 0,00 грн., - інфляційні збитки 0,00 грн., - нараховані 3% річних -0,00 грн., яку просили стягнути, а також просили стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. Ухвалою від 16 березня 2026 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Ухвалою судді від 27 березня 2026 року клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції було задоволено. Проте представник позивача в судове засідання в режимі відеоконференції не з`явився, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача в заяві до суду від 31 березня 2026 року позовні вимоги визнав частково в розмірі 14953,05 грн., в межах загального строку кредитування, просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, до 10 % від розміру позовних вимог, що становить 1495,30 грн., розгляд справи проводити за відсутності представника. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3744809, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 4500 грн., строк користування кредитом 30 днів з 27.09.2021 р., термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 27.10.2021 року, проценти за користуванням кредитом: 13,50 грн. в грошовому виразі та 4 % річних у процентному значенні. Загальна вартість кредиту 4513,50 грн. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. ( а.с.7-11). Згідно довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 24.01.2025 року на підставі договору № 40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, платежі успішно проведені в системі 28.09.2021 року сума 4500 грн. згідно договору 3744809, на картку [NUMBER] (а.с.20). Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення [PERSON] за договором № 3744809 має заборгованість в розмірі 14953 грн. 05 коп.. з яких заборгованість за тілом кредиту 4500 грн., заборгованість по процентам 10453,05 грн. (а.с.21-22). 13.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором про споживчий кредит № 3744809 на суму 14953,05 грн. (а.с. 42-57). ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у тому числі за договором про споживчий кредит № 3744809 на суму 24403,05 грн. (а.с. 25-41). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 03.09.2025 року має заборгованість в розмірі 24403,05 грн. ( а.с.24). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зіст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 27.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3744809. Первісним кредитор свої зобов`язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору, що не заперечується останнім. Разом з тим відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому первісним кредитором кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості. Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, договори факторингу, укладені між первісним кредитором та ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Коллект Центр» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів. Отже, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Разом з тим, після відступлення ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги безпідставно поза межами строку дії договору № 3744809 (з урахуванням пролонгацій) здійснило нарахування відсотків за договором № 3744809 у розмірі 9450 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 (а.с. 23), а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 3744809 від 27.09.2021, з врахуванням його пролонгації, у розмірі 14953,05 грн. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4500 грн., заборгованість за нарахованими процентами 10453,05 грн. Таким, чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови спірного кредитного договору, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Коллект Центр» підлягає частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 3744809 від 27.09.2021 у розмірі 14953,05 грн., у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Відповідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією від 19.09.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. (а.с. 73). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1484,33 грн. (2422,40 грн. х 14953,05 грн. /24403,05 грн.). Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2024 року між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024. Згідно витягу з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025, адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надало ТОВ «Коллект Центр» правничу допомогу по цивільній справі за позовом ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вартість правничої допомоги, згідно детального опису наданих послуг, становить 13000,00 грн. Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК України встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13000 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відтак, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу розмірі 5000,00 грн. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial