Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

18 грудня 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що з 21 жовтня 2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, за час якого у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2025 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Вказує, що проживає разом з дитиною, якій ще не виповнилось три роки, та здійснює постійний догляд за їх з відповідачем донькою, а тому потребує матеріальної допомоги від батька дитини, яку він добровільно не надає. Відповідач офіційно працевлаштований. На підставі викладеного, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач заявлені вимоги визнав частково. Не заперечував щодо стягнення з нього на користь дружини аліментів в розмірі 1/8 частки його доходу. Пояснив, що фактично проживає разом із позивачкою та дітьми, шлюб не розірваний. Зазначив, що має стабільний дохід та офіційно працевлаштований в СП ТОВ «Модерн-Експо», його дохід в минулому місяці становив близько 35000 грн. чистими. З нього здійснюється стягнення аліментів на утримання двох спільних з позивачкою дітей у розмірі 1/3 частини доходу. Інших дітей не має. У поточному місяці із його доходу відраховано 50 відсотків у зв?язку з наявністю заборгованості. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2016 року. За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Відповідно до наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2025 року (справа №161/25336/25) з [PERSON] стягуються в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 грудня 2025 року до досягнення дітьми повноліття. У своєму позові, позивач [PERSON] ставить питання про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов?язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, інших осіб на утриманні не має. Доказів іншого сторонами суду надано не було. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне з стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх його заробітків (доходів) грн. щомісяця, до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Вказаний розмір аліментів суд вважає обґрунтованим, розумним та справедливим. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів до досягнення дитиною трьох років підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. З даною позовною заявою позивач [PERSON] звернулася до суду 18 грудня 2025 року, отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. У зв?язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211, 20 грн. На підставі ст.ст. 84, 192 СК України,

Outcome: approved