Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-08 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Процент» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обгрунтовується тим, що 13 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] було укладено кредитний договір №15198, відповідно до якого, відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 гривень, строком на 365 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування (547,50 % річних). Даний кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Зазначає, що відповідач має обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, однак в порушення зобов`язань не сплачує її. Вказує на те, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 32 375,00 гривень, яка складається із: 5 000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 27 375,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами за період з 13.07.2024 року по 13.07.2025 року, відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,50 % за кожен день користування кредитом та графіку платежів. Враховуючи наведене представник позивача просить стягнути з [PERSON] в користь ТОВ «ФК «Процент» заборгованість за кредитним договором №15198 від 13.07.2024 року у розмірі 32 375,00 гривень та понесені судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 гривні та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 гривень. 21.01.2026 року від представника відповідача - адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач про відкриття провадження у справі дізналася 26.12.2025 року шляхом отримання відповідної ухвали в застосунку «Дія», а тому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 123 ЦПК України, строк на подання відзиву не пропущено. У відзиві представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що нарахована позивачем заборгованість є необґрунтованою, оскільки розрахунок процентів здійснено без урахування вимог Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 щодо обмеження максимальної денної процентної ставки. Зазначає, що після укладення кредитного договору застосуванню підлягали перехідні положення вказаного Закону, які передбачають поетапне зменшення процентної ставки, у зв`язку з чим позивач мав здійснювати нарахування процентів із урахуванням обмеження до 1 % на день. У зв`язку з цим у відзиві наведено альтернативний розрахунок заборгованості, відповідно до якого її загальний розмір становить 24 275,00 грн. Крім того, представник відповідача заперечує щодо розміру витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 грн, вважає їх завищеними та просить зменшити до 2 000 грн. 27.01.2026 року від представника позивача - адвоката Руденка К.В. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що доводи відповідача є безпідставними та не спростовують заявлених позовних вимог. У відповіді на відзив позивач зазначає, що кредитний договір № 15198 від 13.07.2024 року був укладений в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті та підписання договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що свідчить про погодження відповідача з його умовами. Позивач вказує, що на виконання умов договору грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн були фактично перераховані на банківський рахунок відповідача, що підтверджується відповідними доказами. Зазначає, що відповідач була належним чином ознайомлена з умовами кредитування та Правилами надання грошових коштів у позику, які перебувають у відкритому доступі, а укладений договір є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. Також позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 5 000,00 грн строком на 365 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,5 % за кожен день користування кредитом, при цьому нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом. Позивач зазначає, що відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконала, у встановлений строк кредит та проценти не повернула, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Заперечуючи доводи відповідача щодо застосування обмеження процентної ставки, позивач зазначає, що положення Закону України № 3498-ІХ не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки умови щодо розміру процентної ставки були погоджені сторонами на момент укладення договору та не змінювались, а закон не має зворотної дії в часі. У зв`язку з викладеним позивач вказує про наявність заборгованості у розмірі 32 375,00 грн, яка складається з 5 000,00 грн - основного боргу та 27 375,00 грн - нарахованих процентів. Крім того, позивач зазначає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн є підтвердженими належними доказами, співмірними зі складністю справи та підлягають стягненню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник відповідача подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за їх відсутності. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 13 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] укладений кредитний договір №15198, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 гривень, строком на 365 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування (547,50 % річних). Даний кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.16-20). Згідно п. 1.1 кредитного договору ТОВ «ФК «Процент» зобов`язалось надати [PERSON] грошові кошти в розмірі 5 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування (547,50% річних). Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Строк надання кредиту та строк дії договору відповідно до п. 1.3. кредитного договору становить 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку № 1 до цього договору. Згідно з п. 1.7. кредитного договору, товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить позичальникові. Відповідно до п. п. 2.4.1. кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк сплачувати нараховані проценти за його користування та повернути кредит. Згідно з п. 3.3. кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених цим договором, сторони погодили, що позичальнику встановлюється відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Позичальник сплачує товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою - 1,50% (річна процентна ставка становить 547,50 %) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів, переданих позичальнику за цим договором (суми кредиту) за кожний день користування. Інформація про суму нарахованих процентів за неправомірне користування грошовими коштами, згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, повідомляється позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника та сплачується позичальником одночасно з заборгованістю за кредитом та нарахованим процентами за фактичну кількість днів користування кредитом. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, нарахування процентів за кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у Додатку 1 кредитного договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 9 цього договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. До матеріалів справи долучено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживачів, графік платежів та реальної річної процентної ставки, що є додатком №1 до кредитного договору №15198 від 13.07.2024 року, яка підписана [PERSON] (зв.ст. а.с.20-21). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Із дослідженого судом договору встановлено, що [PERSON] ознайомлена та згодна з умовами договору, що підтверджується її електронним підписом. Уклавши договір, підтвердила, що ознайомилася повністю, розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримувались Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТзОВ «ФК «Процент», текст яких розміщений на сайті https://procent.com.ua. Відповідно до детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за кредитним договором №15198 від 13.07.2024 року, заборгованість [PERSON] , станом на 21.10.2025 року становить 32 375,00 гривень, яка складається із: 5 000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 27 375,00 гривень заборгованість за нарахованими процентами за період з 13.07.2024 року по 13.07.2025 року відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,50 % за кожен день користування кредитом та графіку платежів (а.с.27-32 зворот). Крім того, згідно з відповіддю АТ «Універсал Банк» наданою на виконання ухвали суду від 09.02.2026 року, банківська карта № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] . Із виписки про рух коштів по рахунку вбачається, що 13 липня 2024 року здійснено переказ коштів на суму 5 000,00 UAH. Номер телефона [NUMBER] зазначений знаходиться в анкетних даних [PERSON] (а.с.105-108). Зазначені реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у Договорі. Таким чином, ТОВ «ФК «Процент» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором №15198 від 13.07.2024 року, яку просить стягнути позивач, становить 32 375,00 гривень та складається: 5 000,00 гривень сума заборгованості за простроченим тілом кредиту, 27 375,00 гривень сума заборгованості за простроченими відсотками. Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором №15198 від 13.07.2024 року становить 32 375,00 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 000,00 грн та заборгованості за процентами - 27 375,00 грн. Проценти за кредитом нараховані за період з 13 липня 2024 року по 13 липня 2025 року. Однак суд, перевіряючи детальний розрахунок заборгованості (щоденні нарахування та погашення) за кредитним договором №15198 від 13.07.2024 року із загальною сумою нарахованих процентів у розмірі 27 375,00 грн за період з 13.07.2024 року по 13.07.2025 року, не погоджується з ним, виходячи з наступного. 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п. 5 розділу I Закону №3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 13 п. 5 розділу I Закону №3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому згідно з п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування: - з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %; - з 22 квітня 2024 року - не більше 1,5 %; - з 20 серпня 2024 року - не більше 1 %. Відповідно до п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3498-ІХ дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти 13.07.2024 року. Отже, згідно вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» денна ставка відсотків має бути не більше 1,5 %, а отже, за період з 13.07.2024 року по 19.08.2024 року розмір процентів, який підлягає стягненню з [PERSON] , становить 2 775,00 грн (5 000,00 грн ? 1,5 % ? 37 днів). Відповідно, починаючи з 20.08.2024 року, денна ставка має становити не більше 1 %. Отже, за період з 20.08.2024 року по 13.07.2025 року розмір процентів становить 16 400,00 грн (5 000,00 грн ? 1 % ? 328 днів). Усього заборгованість [PERSON] за відсотками становить 19 175,00 грн (2 775,00 грн + 16 400,00 грн). Суд самостійно здійснив перерахунок кількості днів користування кредитом відповідно до умов договору та встановлених обставин. Встановлені Законом України №3498-ІХ обмеження є імперативними та підлягають застосуванню незалежно від умов договору, оскільки спрямовані на захист прав споживача фінансових послуг. Застосування іншого підходу призвело б до обходу законодавчих обмежень. Враховуючи наведені висновки суду, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №15198 від 13.07.2024 року у загальному розмірі 24 175,00 грн, з яких 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 19 175,00 грн - заборгованість за процентами, а тому позов підлягає частковому задоволенню. У зв`язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог. З відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 808,80 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 467,00 грн.

Outcome: partial