Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», через свого представника адвоката Усенка М.І. звернулося у Заводський районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2565972від 25.06.2020у загальному розмірі 19 138,79 грн та судових витрат. Позовна заява мотивована тим, що 25.06.2020між [PERSON] та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» був укладений кредитний договір № 2565972 про надання споживчого кредиту(надалі Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 6 500,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Вказав, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. Представник позивача зазначив, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, вказавши також, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем не був би укладений. У позові вказав, що 26.02.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 2565972від 25.06.2020, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем. Посилався, що відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021від 26.02.2021, сума заборгованості відповідача становить 19 138,79 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту 6 471,95 грн; заборгованість за процентами 12 666,84 грн. Посилаючись на викладене, а також те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню отриманих кредитних коштів, позивач звернувся в суд з цим позовом. Ухвалою суду від 02.02.2026 провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Заводськогорайонного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. За адресою проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулась з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить таких висновків. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 25.06.2020 між [PERSON] та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»був підписаний Договір № 2565972 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 6 500,00 грн, строком на 14 днів, зі сплатою: зниженої процентної ставки 0,01% в день, який застосовується у межах строку надання кредиту (14 днів) (без пролонгації), якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; або стандартної процентної ставки 1,90% в день від суми кредиту, яка застосовується в межах строку надання кредиту, якщо споживач не виконав умови зазначені у п. 1.5.1 (Договору) для застосування заниженої процентної ставки та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом, або у межах періоду прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення (п. 1.3.-1.5., п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору). Договір підписний сторонами в електронному виді із застосуванням одноразового ідентифікатора «С975133», про що вказано у Договорі № 2565972 та підтверджено наявною у матеріалах справи довідкою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про ідентифікацію (а.с.5-7, 10). Факт виконання кредитодавцем умов договору щодо надання кредитних коштів підтверджений наявним у матеріалах справи Довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 16.12.2025 за вих. № 6514-ВП про успішне перерахування коштів в сумі 6500,00 грн на картку відповідача маска картки [NUMBER] , а також відомостями АТ КБ «ПриватБанк» від 19.02.2026, наданими на підставі ухвали суду про відкриття провадження та витребування доказів по справі, згідно з якими на рахунок [PERSON] [NUMBER] ( [NUMBER] ) були зараховані кошти в сумі 6 500,00 грн 25.06.2020 (а.с. 11, 46). Судом також встановлено, що 26.02.2021 між TOB «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за Кредитним договором № 2565972 від 25.06.2020, що уклали ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги ККАУ-26022021від 26.02.2021 заборгованості відповідача перед позивачем становить 19 138,79 грн. За такого, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 2565972 від 25.06.2020. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач [PERSON] взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконував неналежним чином. Останній платіж на погашення заборгованості [PERSON] здійснений 08.08.2020 (а.с 13). З доданого до позову розрахунку заборгованості слідує, що загальна сума боргу за кредитним договором [PERSON] становить 19 138,79 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 471,95 грн; заборгованість за процентами 12 666,84 грн. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Враховуючи те, що кредитні кошти за тілом кредиту в сумі 6 471,95 грн відповідачем не повернуті, що має наслідком порушення прав позивача, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 6 471,95 грн є такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У кредитному договорі № 2565972 від 25.06.2020, зокрема, у пункті 1.4 та пунктах 4.1-4.6. Договору визначили строк надання кредиту та умови щодо його пролонгації. Як вже було установлено судом, строк кредиту становить 14 днів. Відповідно до п.п. 4.1.-4.3 Договору узгоджено, що строк кредиту можу бути продовжено на кількість днів, зазначену в п. 1.4. Договору (14 днів), якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п. 4.2.-4.5. Договору. Споживач у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400,00 грн може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3. Договору. Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. У випадку акцептування Товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в п. 4.3. Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною ставкою. Проаналізувавши та перевіривши доданий до матеріалів справи розрахунок заборгованості, суд встановив, що 27.06.2020, 09.07.2020, 10.07.2020, 31.07.2020 і 08.08.2020 відповідачем були здійснені платежі на погашення заборгованості у загальному розмірі 159,12 грн. Беручи до уваги умови узгодженого між сторонами договору щодо строку кредиту та його пролонгації, а також ураховуючи, що останній платіж на погашення боргу за кредитом був здійснений відповідачем 08.08.2020, суд дійшов висновку, що відповідачем були виконані умови щодо пролонгації строку кредиту на 14 днів, а отже з 23.08.2020 у Товариства було відсутнє право нараховувати відсотки за користування кредитом. Проте, всупереч умовам кредитного договору у період з 23.08.2020 до 21.10.2020 Товариством були неправомірно нараховані відсотки за користування кредитними коштами у загальному розмірі 7 378,20 грн. За такого, ураховуючи викладені обставини, з відповідача на користь позивача підлягають відсотки, нараховані за період з 25.06.2020 до 22.08.2020 у загальному розмірі 5 410,64 грн (з урахуванням добровільно внесених відповідачем коштів на погашення боргу). Ухвалюючи рішення у цій справі, суд також бере до уваги, що відомостей про дострокове розірвання кредитного договору матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про те, що відповідач [PERSON] оспорював факт укладання вказаного кредитного договору. Суд також приймає до уваги, що протягом 14 календарних днів з дня укладання договору відповідач не відмовився від кредитного договору. За змістом статей 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, у зв`язку з тим, що позивачем не було заявлено вимог про стягнення заборгованості за відсотками за порушення (прострочення) строків повернення кредитних коштів, суд розглянув цей позов лише в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих ним доказів. Аналізуючи викладені обставини, з урахуванням вимог чинного законодавства, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити частково. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України, та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 653,00 грн. Що стосується питання витрат на правничу допомогу, то сюди включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу позивач надав суду: договір про надання правничої (правової) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ "Фінансова Компанія «Кредит-Капітал" та адвокатським об`єднанням «Апологет»; Акт № 488 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 12.01.2026 на суму наданих послуг в розмірі 8 000,00 грн; детальний опис наданих послуг до Акту № 488 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 12.01.2026; ордер на надання правничої допомоги від 02.07.2025. Квитанцію на підтвердження оплати послуг адвоката суду не надано проте, з цього приводу суд вважає за необхідне врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вищевказаному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Вирішуючи питання щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що публічний інтерес до справи відсутній, справа належить до категорії незначної складності, має невелику ціну позову, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження та правові позиції у цій категорії справ є усталеними, та приходить до висновку, що заявлена ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн є завищеною, непропорційною та неспівмірною із ціною позову. З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатським об`єднанням на надання правової допомоги, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на професійну правничу допомогу, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, з 8 000,00 грн до 4000,00 грн.

Outcome: partial