Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву мотивує тим, що 17.10.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №309580539 підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора YGKD-6933. Зазначає, що первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер 8000,00 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер. 28.01.2025 року між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №МВ-ТП/19, згідно яких від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 28.05.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 28/0525-01, згідно умов якого визначено, що ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступати фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату на умовах, визначених цим, договором. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги №2 від 28.05.2025 року, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимоги. У свою чергу, 16.07.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Позивач зазначає, що відповідач не виконував свого обов`язку за кредитним договором та не повернув наданий йому кредит в строки передбачені договором ні позивачу, ані попереднім кредиторам. З урахуванням наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 309580539 від 17.10.2024 року у розмірі 11849,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору 2422,40 грн. та правничу допомогу 7000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому згідно прохальної частини позовної заяви просить розгляд справи здійснювати за відсутністю представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, додаткових клопотань, заяв чи заперечень на позов до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 17.10.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №309580539 підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Згідно умов договору [PERSON] були надані кредитні кошти в розмірі 9200,00 грн. (п. 2.1. Договору). Сума Кредиту, що зазначена в п. 2.1. Договору, складається з двох частин: одна частина в розмірі 8000 грн 00 коп. (вісім тисяч грн. нуль коп.) видається Позичальнику в порядку, передбаченому Договором (Чиста сума Кредиту), а інша частина в розмірі 1200 грн 00 коп. (одна тисяча двісті грн. нуль коп.) утримується Кредитодавцем із суми Кредиту шляхом зарахування однорідних грошових вимог в рахунок оплати Комісії (п.2.2. Договору). Кошти зараховані на банківську картку № [NUMBER] , яку нею було вказано для зарахування коштів. Судом встановлено, що позичальник взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії належним чином не виконує, та з наданої позивачем виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 309580539 від 17.10.2024 року слідує, що у [PERSON] утворилась заборгованість, яка станом на 01.11.2025 (включно) складає 15 996,14 грн., з яких: Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить: 9 200,00 гривень, Прострочена заборгованість за процентами становить: 2 649,00 гривень, Строкова заборгованість за сумою кредиту становить: 00,00 гривень, Строкова заборгованість за процентами становить: 00,00 гривень, Заборгованість за штрафними санкціями становить: 4 147,14 гривень. Одночасно, 28.01.2015 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №МВ-ТП/19 згідно якого від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 28.01.2025 року первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги №б/н, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 309580539 від 17.10.2024 року. 28.05.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу №28/0525-01, згідно умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступати фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату на умовах, визначених цим, договором. 28.05.2025 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги №2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №309580539 від 17.10.2024 року у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимоги. У свою чергу, 16.07.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №309580539 від 17.10.2024 року. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в неї заборгованості за вищевказаним кредитним договором на суму 15996,14., що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення ТОВ «ФК «ЕЙС», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за вищевказаним договором, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заявленої заборгованості в розмірі 11849,00 грн. (Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить: 9 200,00 гривень. Прострочена заборгованість за процентами становить: 2 649,00 гривень.) є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Також, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Згідно позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача 7000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу та оглянувши матеріали справи судом встановлено, що позивач надав такі представнику за надані послуги, в тому числі з представлення інтересів по вказаній справі про стягнення заборгованості, а тому суд дійшов до висновку, що позивачем обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу та така вимога підлягає до задоволення. Крім того, як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. В матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved