Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд: - встановити факт того, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та відповідно [PERSON] , [INFO] , являється бабусею [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , а [PERSON] , [INFO] , являється його матір`ю; - визнати за [PERSON] право власності на 2/3 ідеальних частки квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.03.2025 Корнійчук Ю. В. на підставі довіреності від імені [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Бердичівського РНО Богатирчука А. М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 (дві третіх) ідеальних частки квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , 1958 р. н., який помер [INFO] . 13.03.2025 нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у Позивача документів, які підтверджують факт родинних відносин із [PERSON] та [PERSON] . У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2025 № 150/02-31 вказано, що 1/3 частка вищевказаної квартири належала [PERSON] , яка померла [INFO] , та після смерті якої спадкоємцем була [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, інша 1/3 частина вище вказаної квартири належала [PERSON] , яка померла [INFO] , та спадкоємцем якої був [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Він є сином [PERSON] та [PERSON] . Його батько - [PERSON] являвся сином [PERSON] та [PERSON] . Дівоче прізвище його матері, [PERSON] , до укладення шлюбу з [PERSON] було «Усата». [PERSON] являлась донькою [PERSON] та [PERSON] . Дівоче прізвище [PERSON] (прабабусі Позивача) до укладення шлюбу з [PERSON] було « [PERSON] ». Актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] в архівах відділів реєстрації актів цивільного стану Вінницької області відсутній. На ім"я [PERSON] було видано ордер № 17 від 11.08.1969 на право на зайняття двох кімнат № 17 загальною площею 27,5 кв.м. в окремій квартирі [ADDRESS] , в ордері зазначено, що її сім"я складалась з 3 чоловік. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] , [PERSON] від 13.09.1983 № 1895 по даним інвентаризаційного архіву Бердичівського бюро технічної інвентаризації станом на 13.09.1983 заінвентаризованих та зареєстрованих домоволодінь або частин домоволодінь по м. Бердичеву на імя [PERSON] , [PERSON] проживають по [ADDRESS] . У квартирі були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Квартира знаходилась в користуванні [PERSON] . 26.04.1993 на підставі розпорядження від 31.03.1993 № 617 Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області було видано свідоцтво про право власності на житло, квартиру [ADDRESS] , відповідно до якого вказана квартира належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її родини [PERSON] , [PERSON] та була зареєстрована в Бердичівському бюро технічної інвентаризації. [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] . 19.04.2008 [PERSON] (батько Позивача) передав безоплатно у власність (подарував) [PERSON] належну йому на праві приватної власності 1/3 ідеальну частину квартири [ADDRESS] . З метою отримання необхідних документів, які підтверджують факт родинних відносин [PERSON] із [PERSON] , [PERSON] приватним нотаріусом було направлено ряд запитів, на які було надано відповіді про те, що актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] не зберігся/відсутній. Пошук необхідної інформації та документів, які підтверджують факт родинних зв`язків не дав бажаного результату, оскільки більшість документів на зберігання до відповідних архівів не надходило, а тому у Позивача відсутні можливості довести факт родинних зв`язків, скільки іншим позасудовим шляхом факт родинних відносин встановити неможливо. Оригінали свідоцтв про смерть батька, бабусі та прабабусі знаходяться у Позивача, що свідчить про те, що до цього часу жодна особа не звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Зазначений факт має юридичне значення, оскільки без його встановлення неможливо оформити спадщину після смерті [PERSON] у нотаріальному порядку. Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 15.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Витребувано у Бердичівської державної нотаріальної контори: копії матеріалів спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 29.08.2025 Бердичівської державної нотаріальної контори:до суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 271/2006 щодо майна померлої [PERSON] та повідомлено, що спадкову справу після смерті [PERSON] не було заведено станом на 28.08.2025. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена у приватного нотаріуса Бердичівського РНО Богатирчука А. М. Ухвалою суду від 30.09.2025 підготовче засідання відкладено та клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Зобов`язано приватного нотаріуса Бердичівського РНО Богатирчука А. М. надати суду копію матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 02.12.2025 закрито проведення підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. 02.12.2025 до суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 43/2014 щодо майна померлого [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача Бердичівської міської ради Житомирської області подав до суду клопотання про розгляд справи його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття крім випадків встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховний Суд України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів того, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану. Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За правилами статей 12,13,77-81,89 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] (Позивач), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батьками [PERSON] вказано [PERSON] та [PERSON] . Батько Позивача, [PERSON] , [INFO] , являвся сином [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Дівоче прізвище матері [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , до укладення шлюбу з [PERSON] було «Усата», що підтверджується копією запису акта про одруження № 7 від 19.02.1958, який було надано Відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції листом № 506-20 від 12.03.2007. [PERSON] , [INFO] , являлась донькою [PERSON] та [PERSON] [INFO] , тобто прабабусею позивача. Дівоче прізвище [PERSON] , [INFO] , до укладення шлюбу з [PERSON] було « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука Анатолія Миколайовича від 13 березня 2025 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 (дві третіх) ідеальних частки квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , 1958 року народження, який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин із [PERSON] та [PERSON] . Зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.04.1993 відділом ЖКГ виконкому Бердичівської міської ради, зареєстрованого Бердичівським МБТІ, про що внесено запис № 9489 в книгу № 53а, вказано, що 1/3 частка вище вказаної квартири належала [PERSON] , яка померла [INFO] та після смерті якої спадкоємцем була [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, інша 1/3 частина вище вказаної квартири належала [PERSON] , яка померла [INFO] та спадкоємцем якої був [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до довідки № 8307-11-20 від 03.10.2007, виданої Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Вінницькій області актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] за 1929-1930 роки по с. Клітенка Кропивнянської сільської ради Хмільницького району в архівах відділів реєстрації актів цивільного стану Вінницької області відсутній. Книги реєстрації актів про шлюб за 1929-1930 роки по с. Клітенка Кропивнянської с/р не збереглися. Відповідно до ордеру № 17 виданого Виконавчим комітетом Бердичівської міської Ради депутатів трудящих міста Бердичева 11.08.1969 на підставі рішення виконкому від 31.07.1969 № 445, [PERSON] , сім`я якої складалась з 3 чоловік, було надано право на зайняття двох кімнат [ADDRESS] . Відповідно до вище вказаного ордеру склад сім`ї становив: [PERSON] голова сім`ї, [PERSON] мати, [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої [PERSON] , [PERSON] від 13.09.1983 № 1895 по даним інвентаризаційного архіву Бердичівського бюро технічної інвентаризації станом на 13.09.1983 заінвентаризованих та зареєстрованих домоволодінь або частин домоволодінь по м. Бердичеву на імя [PERSON] , [PERSON] проживають по [ADDRESS] . Відповідно до будинкової книги № 2321/93 для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] , у вказаній квартирі були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Бердичівським МБТІ від 22.06.1993 № 1211 квартира [ADDRESS] знаходилась в користуванні [PERSON] . 26.04.1993 на підставі розпорядження від 31.03.1993 № 617 Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS] . Відповідно до вище вказаного свідоцтва квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її родини [PERSON] , [PERSON] та була зареєстрована в Бердичівському бюро технічної інвентаризації. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 19.04.2008 [PERSON] на підставі договору дарування (частини квартири), посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Оленюком Д. Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 1373, передав у безоплатну власність (подарував) [PERSON] (Позивачу) належну йому на праві приватної власності 1/3 ідеальну частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до листа від 05.10.2007 № 8307-11-20, актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] не зберігся. Відповідно до листа головного управління юстиції у Вінницькій області від 16.04.2015 № 6003-3.1-04-37 за даними реєстру актовий запис про шлюб на [PERSON] та [PERSON] вiдсутнiй. Відповідно до листа реєстраційної служби головного управління юстиції у Вінницькій області від 28.04.2015 № 2094-3.1-04-37, в архівах реєстраційних служб територіальних управлінь юстиції Вінницької області документи про шлюб [PERSON] та [PERSON] відсутні. До матеріалів справи позивачем долучено спільні фото позивача з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , створені у різні періоди. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з родиною позивача знайома з 1983 року, [PERSON] був її кумом, їй відомо, що [PERSON] є сином [PERSON] , баба та мама [PERSON] проживали [ADDRESS] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її троюрідним братом, [PERSON] є сином [PERSON] , знає їх з дитинства, баба та мама [PERSON] проживали [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу [PERSON] продовжував проживати з мамою та бабусею. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач є її братом, [PERSON] є батьком, [PERSON] та [PERSON] мати та бабуся. Квартиру отримувала бабуся, там проживали всі. Батько при житті розпорядився, щоб квартира залишилась [PERSON] . З матеріалів спадкової справи № 271/2006, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що позивач звертався до нотаріуса із заявою про отримання спадщини за законом після її смерті та є єдиним спадкоємцем. З матеріалів спадкової справи № 43/2014, заведеної 16.04.2014 після смерті [PERSON] , вбачається, що його донька [PERSON] відмовилась від спадщини на користь сина померлого - [PERSON] . Згідно повідомлення Бердичівської державної нотаріальної контори спадкову справу після смерті [PERSON] не було заведено станом на 28.08.2025. Згідно довідки відділу ЖКГ Бердичівської міської ради від 02.02.2007 № 856, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до смерті [INFO] , разом з нею на день смерті і на протязі 6 місяців після її смерті були зареєстровані: дочка [PERSON] , 1931 р. н., внук [PERSON] , 1958 р.н. Згідно довідки ОСББ "Верба" від 15.04.2014, [PERSON] був прописаний та проживав до дня своєї смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . З ним був прописаний син [PERSON] . Таким чином, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється бабусею [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а [PERSON] , [INFO] , являється його матір`ю, таким чином позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що право власності на 2/3 ідеальних частки квартири за адресою: [ADDRESS] набуто батьком позивача [PERSON] ще за життя й, відповідно, майнові права увійшли до складу спадщини. Позивач, як спадкоємець за законом, через відсутність документів, які підтверджують факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] не може реалізувати своє право на спадкування після померлого [PERSON] . Таким чином, наявні в матеріалах справи докази дають достатні підстави для встановлення факту родинних відносин, а також наявність того факту, що позивач, як спадкоємиця за законом після смерті батька, не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на частку спірного житлового будинку, яку вона фактично успадкувала після його смерті, що за життя належала останньому, є підставою для повного задоволення позову. V.Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved