Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-09 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» в особі директора М.Хлопкової звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 00-10002209 від 05.10.2024 у розмірі 22324,50 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 00-10002209 (далі - кредитний договір). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора 58885, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору відповідач отримала кредит в розмірі 9000,00 грн, строком на 360 днів та зобов`язалася його повернути та сплатити проценти. ТОВ «Макс Кредит» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, кошти відповідачу надано в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору - не здійснила погашення кредиту та відсотків за його використання. 14.05.2025 між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу № 14052025-МК, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступає ТОВ «Юніт Капітал», а ТОВ «Юніт Капітал» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених договором, в тому числі й до відповідача. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 14.05.2025, ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 22324,50 грн, з яких сума заборгованості за тілом кредиту - 9000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 13324,50 грн, сума заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) - 3375,00 грн. Ухвалою судді від 12.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Позивачем на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України додано до позову доказ надсилання відповідачу копій поданих до суду документів. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позов, у якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись, що вона є клієнткою кількох фінансових установ, а тому не може стверджувати, що укладала кредитний договір саме з ТОВ «Макс Кредит». Указує, що суду не надано належних та допустимих доказів (виписки з особового рахунку, квитанції, платіжного доручення) щодо надання їй саме ТОВ «Макс Кредит» коштів в сумі 9000,00 грн. Крім цього, відповідача не було повідомлено про укладений між первісним кредитором - ТОВ «Макс Кредит» та наступним кредитором ТОВ «Юніт Капітал» договору факторингу № 14052025-МК від 14.05.2025. Зазначає, що договір було укладено 05.10.2025, тобто після набрання чинності Законом України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому на підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальна ставка за кредитом не може перевищувати 1 %. Звертає увагу, що неустойка (штраф, пеня), які нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем. Також відповідач не погоджується із вимогою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Представник позивача М.Хлопкова через систему «Електронний суд» направив відповідь на відзив, зміст якого зводиться до того, що що відповідач уклав кредитний договір в електронній формі, який був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 58885, який 05.10.2024 о 17:14:05 було направлено на вказаний відповідачем номер мобільного телефону [NUMBER] . Указує, що електронний договір підписаний у порядку ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що укладений в письмовій формі. Для отримання кредиту позичальник має зареєструватися на сайті компанії та мати доступ до особистого кабінету. Зазначає, що 05.10.2024 оператор платіжної системи «Профітгід» у ролі посередника перерахувало кошти ТОВ «Макс Кредит» у сумі 7500,00 грн на рахунок, що був вказаний відповідачем. Проценти за користування кредитом були нараховані відповідачу згідно з умовами договору. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 279 Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив таке. 05.10.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір № 00-10002209, згідно умов якого сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає 7500,00 грн. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування) 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування - 30.09.2025 (п. 1.2, 1.3 договору). Пунктами 1.4, 1.5, 1.5.1, 1.5.2, 1.7, 1.7.1 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: 20.10.2024, та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії (строку кредитування). Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 0,94 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього договору. Знижена процентна ставка становить 0,49 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (датою видачі кредиту). Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням комісії (у разі її наявності) дорівнює 1 %. Відповідно до п. 1.9 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору становить 34380,00 грн. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора 58885, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Суд дійшов висновку, що відповідач уклав кредитний договір № 00-10002209 від 05.10.2024 в електронній формі, який 05.10.2024 о 17:14:05 особисто підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 58885, який було надіслано на вказаний ним номер мобільного телефону [NUMBER] . Факт перерахування відповідачу коштів у розмірі 7500,00 грн згідно з договором № 00-10002209 від 05.10.2024 підтверджується письмовими доказами, зокрема, підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів, додатком до підтвердження від 28.05.2025, зі змісту яких вбачається, що відповідачу [PERSON] згідно з умовами договору було перераховано кошти в сумі 7500,00 грн, номер транзакції - 42813-76668-53124, дата проведення транзакції - 10.05.2024, банк-емітент - Приватбанк, маска картки клієнта - [NUMBER] , код авторизації - 636678. Із довідки ТОВ «Макс Кредит» слідує, що на номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] був надісланий одноразовий ідентифікатор 58885, для підписання договору. Із розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Макс Кредит» вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 00-10002209 від 05.10.2024 станом на 14.05.2025 становить 22324,50 грн, з яких сума заборгованості за наданим кредитом становить 7500,00 грн, сума заборгованості за процентами за користування кредитом становить 13324,50 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями становить 1500,00 грн, сума заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) становить 3375,00 грн. 14.05.2025 між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу № 14052025-МК, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступає ТОВ «Юніт Капітал», а ТОВ «Юніт Капітал» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених договором, в тому числі й до відповідача. Відповідно до п. 2.1 договору факторингу № 14052025-МК, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Пунктом 3.1 договору факторингу № 14052025-МК, фактор сплачує клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 859245,66 грн без ПДВ протягом п`яти банківських робочих днів від дати підписання договору. Із платіжної інструкції № 449 від 16.05.2025 слідує, що 16.05.2025 ТОВ «Юніт Капітал» перерахувало ТОВ «Макс Кредит» кошти в розмірі 859245,66 грн, призначення платежу: «оплата за відступлення права вимог згідно договору факторингу № 14052025-МК від 16.05.2025. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 14.05.2025, ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 22324,50 грн, з яких сума заборгованості за тілом кредиту - 9000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 13324,50 грн, сума заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) - 3375,00 грн. Суд дійшов висновку, що у справі містяться належні та допустимі докази, що підтверджують перерахування кредитних коштів відповідачу в розмірі 7500,00 грн. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Проаналізувавши зібрані у справі письмові докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за наданим кредитом у розмірі 7500,00 грн, яка зазначена в розрахунку заборгованості виданого ТОВ «Макс Кредит» станом на 14.05.2025 (на момент переходу прав грошових вимог від первісного кредитора до нового кредитора). Відповідно до частин 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідачу було нараховано проценти за користування кредитом згідно з умовами укладеного нею кредитного договору № 00-10002209 від 05.10.2024, зі змістом якого вона була ознайомлена та своїм електронним підписом підтвердила згоду на виконання його умов. Відповідач протягом 14 календарних днів з дня укладення договору не відмовлялась від цього договору (п. 4.4.3 договору). Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом у розмірі 13324,50 грн підлягає задоволенню. Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22 роз`яснив, що тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Судом встановлено, що кредитний договір був укладений між сторонами 05.07.2024, тобто в період звільнення позичальника від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а тому нарахування штрафу за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним. Суд уважає, що в задоволенні позовної вимоги в частині стягнення заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) в розмірі 3375,00 грн слід відмовити. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду подано такі докази: договір про надання правової допомоги від 10.09.2025, додаткову угоду від 11.09.2025, акт прийому-передачі наданих послуг на загальну суму 7000,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи. У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: partial