Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та просить визначити частки у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 1823783403:07:003:0010, 1823783403:07:003:0011, 1823783403:07:003:0012, визнавши за померлим [INFO] сином [PERSON] право на 1/2 частину кожної з вказаних земельних ділянок, а також визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності 1/2 частину земельних ділянок для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500 га, з кадастровим номером 1823783403:07:003:0010, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1088 га, з кадастровим номером 1823783403:07:003:0012, площею 0,1007 га, з кадастровим номером 1823783403:07:003:0011, на території Заліської сільської ради в с.Давидки Народицького району Житомирської області, належних [PERSON] , мотивуючи тим, що вони з померлим сином на праві спільної сумісної власності є володільцями відповідних земельних ділянок, вона є єдиним спадкоємцем та прийняла спадщину після смерті сина, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на відповідні частини земельних ділянок, оскільки правовстановлюючі документи на них не містять інформації про визначення часток співвласників. Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явились, позивач у позовній заяві просить справу розглядати без її участі, представник відповідача про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Рішенням двадцять п`ятої сесії Заліської сільської раді Народицького району Житомирської області VІ скликання №251 від 30 вересня 2013 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передано безоплатно у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,4595 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500 га, з кадастровим номером 1823783403:07:003:0010, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1088 га, з кадастровим номером 1823783403:07:003:0012, площею 0,1007 га, з кадастровим номером 1823783403:07:003:0011, на території Заліської сільської ради в с.Давидки Народицького району Житомирської області. [PERSON] помер [INFO] , позивач є його матір`ю, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 27 лютого 2025 року та про народження серії [NUMBER] від 12 жовтня 1993 року. Положеннями статті 368 ЦК України обумовлено, що спільною сумісною власністю є спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (частина 2 статті 370 ЦК України). З огляду на зазначене, слідує, що за життя [PERSON] набув у спільну власність з позивачем відповідні земельні ділянки у рівних частках, однак право власності не зареєстрував у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що на момент ухвалення рішення [PERSON] вже помер, а також те, що відповідно до частини 4 статті 25 ЦК України його цивільна процесуальна правоздатность та дієздатность припинились, суд вважає, що визначення права власності на 1/2 частку у спільній сумісній власності за померлою особою є неможливим, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 16 червня 2021 року у справі справа № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20). Водночас суд зважає на таке. Частиною 3 статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Позивач прийняла спадщину після смерті сина й 25 серпня 2025 року отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом, але при зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину належних сину земельних ділянок їй було відмовлено на тій підставі, що у документах не визначена частка померлого у належному йому майні. Зазначені обставини підтверджуються копією постанови Народицької державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) про відмову у вчиненні нотаріальної дії №342/02-31 від 25 серпня 2025 року, листом Народицької державної нотаріальної контори Хмельницького міжрегіонального управління міністерства юстиції України №41/01-16 від 18 лютого 2026 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №84224488 від 18 лютого 2026 року. Отже, на підставі викладеного й ураховуючи те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті сина, суд приходить до висновку, що з метою відновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, за нею слід визнати в порядку спадкування право власності на частку сина у праві спільної сумісної власності, а тому позов в цій частині слід задовольнити. Позивач сплатив судовий збір в сумі 1331 гривня 20 копійок, з огляду на положення статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог (50%) в сумі 665 гривень 60 копійок.

Outcome: partial