Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

16 лютого 2026 року до суду надійшла позовна заява АТ «Акцент-Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості, ціною позову 37 369,10 грн, посилаючись на таке. 15 вересня 2020 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачкою ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до рахунку. Відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідачка зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом, що станом на 15 лютого 2026 року становить 37 369,10 грн, з яких: 29 014,96 грн заборгованість за тілом кредиту; 8 354,14 грн - заборгованість по відсоткам; 0,00 грн заборгованість за пенею; 0,00 грн заборгованість за штрафами. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 37 369,10 грн, а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2026 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Відповідно до ухвали судді від 19 лютого 2026 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачці роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавали. Представник позивача клопотав про розгляд справи у його відсутність та проти заочного розгляду справи заперечень не мав (а.с. 37-зворот). Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. За правилами ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Судом встановлено, що 27 березня 2013 року [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (а.с. 9). Відповідачка підтвердила згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, які викладені на банківському сайті www.a-bank.com.ua, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. 15 вересня 2020 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» простим електронним підписом за підтвердження ОТП 5986, який зберігає чинність та є актуальним до 01 липня 2021 року, за умовами якого відповідачці було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту, наданого на споживчі цілі; строк кредитування 240 місяців; процентна ставка відсотків річних (базова) 44,40 % (3,7 % в місяць); пільгова процентна ставка 0,000001 % на місяць (а.с. 18). Згідно з довідкою А-Банку, [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки: № [NUMBER] , строком на дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до липня місяця 2027 року (а.с. 22). 15 вересня 2020 року [PERSON] встановлено кредитний ліміт 0,00 грн, 15 липня 2024 року ліміт збільшено до 30 000,00 грн (а.с. 21). Факт отримання кредитних коштів відповідачкою підтверджено Випискою по картці за період з 15 вересня 2020 року по 15 лютого 2026 року, з якої вбачається, що на картку відповідачці 15 липня 2024 року було зараховано 30 000,00 грн (а.с. 19-20). Відповідачка на погашення кредитних коштів оплату не проводила. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, станом 15 лютого 2026 року у [PERSON] перед Банком виникла заборгованість за кредитом, що становить 37 369,10 грн, з яких: 29 014,96 грн заборгованість за тілом кредиту; 8 354,14 грн - заборгованість по відсоткам; 0,00 грн заборгованість за пенею; 0,00 грн заборгованість за штрафами (а.с. 23-24). Судом встановлено, що позивач просить достроково стягнути з відповідача заборгованість за кредитом. Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до положень ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - що найменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Так, у п. 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку сторони передбачили, що Банк має право вимоги дострокового виконання боржником зобов`язань у цілому або в певній Банком частки, у разі невиконання клієнтом та/або довіреною особою клієнта своїх боргових та інших зобов`язань за цим Договором (а.с. 10-16-зворот).. Позивач не надав доказів отримання досудової вимоги відповідачкою та його невиконання протягом 30 днів, у зв`язку з чим для позичальника настав би обов`язок з дострокового повернення усієї суми кредиту, вимоги про дострокове розірвання кредитного договору позивачем не заявлено. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 15 лютого 2026 року у [PERSON] перед Банком виникла заборгованість за кредитом, що становить 37 369,10 грн, з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту 26 735,81 грн; залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) 2 279,15 грн; залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість 1 394,61 грн; залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість 6 959,53 грн (а.с. 23-24). У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язання за кредитним договором, розрахунок простроченої заборгованості не спростовано. Позивач у свою чергу не довів підстав для достроково стягнення заборгованості. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором частково обґрунтовані та підлягають до задоволення у частині стягнення з відповідачки простроченої заборгованості за тілом кредиту та процентами. Решта вимог передчасні, а тому задоволенню не підлягають. За такого, з відповідачки підлягає до стягнення лише прострочена заборгованість у загальній сумі 9 238,68 грн, з якої: 2 279,15 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 6 959,53 грн - прострочена заборгованість по процентам. Таким чином заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial