Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі ТОВ «СВЕА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.06.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2998434 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до його умов ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 7000 грн, строком на 360 днів. 23.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-25/23, згідно з умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, у тому числі і до відповідача [PERSON] . У зв`язку з невиконанням останнім своїх зобов`язань, cтаном на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем складає 54796,40 грн, з яких: 7000 грн заборгованість по тілу кредиту, 47796,40 грн заборгованість по відсотках, які позивач просить стягнути на свою користь разом із судовими витратами. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 29.12.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 годину 20.02.2026, яке у зв`язку з неявкою відповідача відкладено на 11 годину 06.04.2026. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини Судом встановлено, що 09.06.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 2998434 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит в розмірі 7000 грн на умовах зворотності, платності, строком на 360 днів. Стандартна процентна ставка за день користування позикою становить 1,99%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становить 57148 грн. Реальна річна процентна ставка 45138,26 % річних. Вказаний договір, паспорт споживчого кредиту та графік платежів підписані електронним підписом відповідача (а.с. 10-22). ТОВ «Пейтек Україна» листом від 04.03.2024 повідомило про успішність перерахування коштів 09.06.2022 на суму 7000 грн на рахунок відповідача, вказаний у заявці (а.с. 35). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 23.05.2023 у [PERSON] виникла заборгованість за кредитом в сумі 54796,40 грн, з яких: 7000 грн заборгованість по тілу кредиту, 47796,40 грн заборгованість по відсотках (а.с.29-34). 23.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна») укладено Договір факторингу № 01.02-25/23, відповідно до умов якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 2998434 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09.06.2022 у загальному розмірі 54796,40 грн, що підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу (а.с.36-42). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК Українизобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 09.06.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №2998434 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого [PERSON] надані кредитні кошти в сумі 7000 грн. Кредит надавався строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало, а позичальник свої зобов`язання не виконав. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 23.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем було укладено Договір факторингу № 01.02-25/23. Відповідно до умов даного договору позивач набув статусу нового кредитора, зокрема, і до позичальника [PERSON] . Із системного аналізу норм права та змісту кредитного договору і договору відступлення прав вимоги, слід зробити висновок, що позивач, як новий кредитор, набув права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] заборгованості. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved