Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

30 січня 2026 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Михалків Богдан Степанович, звернувся до суду з позовною заявою про припинення (зняття) заборон на нерухоме майно. Позов мотивовано тим, що 09.10.2006 року між відповідачем по справі [PERSON] та АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» укладено кредитний договір № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором перед АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» між позивачем, як іпотекодавцем, та АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», як іпотекодержателем, укладено договір іпотеки, що посвідчений 10.10.2006 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П., відповідно до якого позивач передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] , (після перейменування вулиця Квіткова). На підставі відповідного договору іпотеки приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П. було накладено заборону на відчуження предмету іпотеки та зареєстровано відповідні відомості в реєстрі іпотек, а саме: заборона на нерухоме майно, зареєстрована: 10.10.2006 13:18:56 за № 3862328 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П., та обтяження іпотекою зареєстроване: 10.10.2006 13:25:07 за № 3862394 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П. Позивач зазначає, що 22.08.2025 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення у справі №308/6841/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення АТ «Банк Фінанси та кредит», приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П., про визнання зобов`язання таким, що припинилося та припинення обтяження, скасування запису про обтяження, запису про заборону відчуження будинку. Відповідно до резолютивної частини вказаного рішення визнано зобов`язання [PERSON] перед АК «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» за кредитним договором № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 року припиненими та вирішено припинити (зняти) заборони на нерухоме майно, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: Заборона на нерухоме майно, зареєстрована: 10.10.2006 13:18:56 за № 3862328 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П, обтяження іпотекою зареєстроване: 10.10.2006 13:25:07 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П., та накладене на домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] , (після перейменування вулиця Квіткова). Проте, рішенням суду не вирішено питання про припинення обтяження належного позивачу майна іпотекою в реєстрі іпотек за № 3862394 зареєстроване: 10.10.2006 13:25:07 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П. Вказує, що позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, яким просив припинити обтяження іпотекою в реєстрі іпотек за № 3862394 зареєстроване: 10.10.2006 13:25:07 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П., проте ухвалою суду від 19.12.2025 року відмовлено в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення АТ «Банк Фінанси та кредит», приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П. про визнання зобов`язання таким, що припинилося та припинення обтяження, скасування запису про обтяження, запису про заборону відчуження будинку. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] погасив заборгованість у 2016 році, проте, не зняв обтяження на предмет іпотеки житловий будинок у [ADDRESS] , і звернувся із такою заявою до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П, тільки у березні 2025 року. Приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П. повідомила заявника, що не може зняти заборони на відчуження предмету іпотеки житлового будинку, у зв`язку з тим, що така заборона накладена АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» який, відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців перебуває у стані припинення, на її думку, на даний час відсутня юридична особа, яка накладала таку заборону, відповідно така довідка банку № 9-322010/614 від 04.04.2016 року не має юридичної сили та рекомендувала звернутися з відповідним позовом до суду, про що вона зазначила у листі від 13.05.2025 року. Позивач вказує, що він звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Фінанси та кредит» з адвокатським запитом № 13 від 13.03.2025 року в якому просив надати інформацію чи виконанні громадянином України [PERSON] , ідентифікаційний код: [NUMBER] зобов`язання перед АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» на підставі кредитного договору № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 року та підтвердити відомості, які містяться у довідці АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» № 9-322010/614 від 04.04.2016 року. У відповідь на даний запит ФГВФЗ повідомив представника позивача листом від 27.03.2025 року про те, що за даними ЄОІС в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» наявна інформація про кредитний договір № 08Uz/Н 06-4.4. від 09.10.2006, укладений з [PERSON] , заборгованість за яким була погашена боржником у квітні 2016 року. На момент погашення існувала прострочена заборгованість, загальна сума боргу без врахування пені становила 2 686,65 доларів США. Позивачу із загальнодоступних джерел, зокрема і з інформації, яка розміщена на офіційному сайті НБУ стало відомо, що Національний банк України 18 грудня 2015 року прийняв рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ». Проте в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців наявна інформація про те, що АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» перебуває в стадії ліквідації, проте, станом на дату звернення позивача до суду, вказана юридична особа не ліквідована та перебуває в управлінні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Також станом на 13.05.2025 року з інформації, що розміщена безпосередньо на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за посиланням https://www.fg.gov.ua/banki-v-upravlinni-fondu/banki-shcho-likviduyutsya/pat-kb-nadra Фондом гарантування вкладів фізичних осіб продовжується процедура ліквідації АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», така ліквідація здійснюється безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01 липня 2024 року № 720 погоджено продовження процедури задоволення вимог кредитора третьої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ». На даний час позивач позбавлений можливості подальшого розпорядження належним йому на праві приватної власності майном, зокрема його відчуження у встановлений законом спосіб, внаслідок накладення на нього заборони на відчуження, а тому змушений звертатися до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 20.01.2026 відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 22.01.2026 від третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення щодо позову, у яких зазначає, що відповідно до постанови Правління НБУ від 17.12.2015 р. № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 р. № 230, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яка нині триває. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд гарантування) від 22.12.2022 року №1067 відкликано повноваження ліквідатора АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» делеговані Паламарчуку Віталію Віталійовичу рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.09.2022 року № 685 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» (копія додається). З 27 грудня 2022 року визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» здійснюються Фондом безпосередньо. Вказує, що неналежно проведене виконання не припиняє зобов`язання, а лише тягне за собою покладення на боржника нових обов`язків, які становлять міри цивільно-прав. Позивач наполягає визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором № № 307/0506/88-210 від 12.05.2006 р. Отже, для вирішення питання про припинення іпотеки суди повинні встановити факт припинення зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з його повним і належним виконанням боржником (Постанова ВС від 26.09.19 (ЦПК) - № 522/19757/16). Так, у Єдиній операційно-інформаційній системі Фонду зберігається інформація щодо кредитів, рахунків, руху коштів по рахунках, відкритих у неплатоспроможних банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку (03.03.2015). За даними ЄОІС в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» наявна інформація про кредитний договір № 08Uz/Н 06-4.4. від 09.10.2006, укладений з [PERSON] , заборгованість за яким була погашена боржником у квітні 2016 раку. Ухвалою від 18.02.2026 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Від відповідача [PERSON] 25.02.2026 надійшла заява, якою позовні вимоги визнає, та просить їх задовольнити. У судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, представник позивача через канцелярію суду подав заяву, у якій просив розглянути справу за відсутності позивача та її представника. У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно з поданою заявою від 25.02.2026 просив розглянути справу без його участі. Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П. та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно статей 317, 319, 321 ЦК України, власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно положень статей 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду із вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Як, передбачено абзацом 1 частини першої статті 17 закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання. Також, відповідно до абзацу 1 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Стаття 609 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Отже, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як за добровільного, так і за примусового порядку її ліквідації. Стаття 609 ЦК України поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Volovik v. Ukraine, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 частини першої статті 593 ЦК України). Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац 1 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України). Укладення договору застави (іпотеки) або її виникнення на основі рішення суду чи при наявності юридичних фактів, вказаних в законі, зумовлює виникнення між заставодержателем і заставодавцем додаткового (акцесорного) зобов`язання відносно основного, забезпеченого заставою (іпотекою). З огляду на похідний характер застави (іпотеки), виконання забезпеченого заставою основного зобов`язання або його припинення з інших підстав припиняє право застави (іпотеки); Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України). Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин. Конституційний Суд України у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. 09.10.2006 між відповідачем по справі [PERSON] та АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» укладено кредитний договір № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006. У якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором перед АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» між позивачем, як іпотекодавцем та АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», як іпотекодержателем укладено договір іпотеки, що посвідчений 10.10.2006 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П., відповідно до якого позивач передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] , (після перейменування вулиця Квіткова). На підставі відповідного договору іпотеки приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П. було накладено заборону на відчуження предмету іпотеки та зареєстровано відповідні відомості в реєстрі іпотек, а саме: Заборона на нерухоме майно, зареєстрована: 10.10.2006 13:18:56 за № 3862328 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П., та обтяження іпотекою зареєстроване: 10.10.2006 13:25:07 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П. Відповідач у справі [PERSON] погасив заборгованість за кредитним договором № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 у 2016 році, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія довідки АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» № 9-322010/614 від 04.04.2016. Дані обставини також підтверджуються інформацією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Фінанси та кредит» від 27.03.2025 на адвокатський запит представника позивача адвоката Михалків Б.С. № 13 від 13.03.2025, відповідно до якої за даними ЄОІС в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» наявна інформація про кредитний договір № 08Uz/Н 06-4.4. від 09.10.2006, укладений з [PERSON] , заборгованість за яким була погашена боржником у квітні 2016 року. На момент погашення існувала прострочена заборгованість, загальна сума боргу без врахування пені становила 2 686,65 доларів США. Аналогічна позиція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Фінанси та кредит» викладена у направлених на адресу суду письмових поясненнях по справі, в якому представник третьої особи вказує на те, що згідно з даними з Єдиної операційно-інформаційної системи фонду (далі - ЄОІС) в АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» відповідачем по справі [PERSON] погашено заборгованість за кредитним договором № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 у квітні 2016 року. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2025 року у справі №308/6841/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення АТ «Банк Фінанси та кредит», приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П. про визнання зобов`язання таким, що припинилося та припинення обтяження, скасування запису про обтяження, запису про заборону відчуження будинку; визнано зобов`язання [PERSON] перед АК «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» за кредитним договором № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 року припиненими та вирішено припинити (зняти) заборони на нерухоме майно, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: Заборона на нерухоме майно, зареєстрована: 10.10.2006 13:18:56 за № 3862328 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П, обтяження іпотекою зареєстроване: 10.10.2006 13:25:07 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П., та накладене на домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] , (після перейменування вулиця Квіткова). Суд також встановив, що вказаним рішенням суду не вирішено питання про припинення обтяження належного позивачу майна іпотекою в реєстрі іпотек за № 3862394, зареєстроване 10.10.2006 13:25:07 реєстратором приватним нотаріусом Ужгородського РНО Луцовичем В.П. Зі змісту позовної заяви видно, що відповідач звернувся із заявою про припинення обтяжень до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Луцовича В.П. 15.05.2025, останній відмовив у проведенні такої реєстраційної дії, з підстав початку процедури ліквідації та виведення з ринку АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», яке здійснюється уповноваженою особою ФГВФО та необхідності звернення позивача до суду з позовом про визнання таких правовідносин за кредитним договором припиненими та припинення обтяжень на нерухоме майно саме на підставі судового рішення. Разом з тим, суд констатує, що запис про реєстрацію АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», як юридичної особи не вилучений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, на час розгляду справи судом уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснюється процедура ліквідації АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», що підтверджено письмовими поясненнями представника фонду від 22.01.2026 та доданою до пояснень копією рішення Виконавчої дирекції Фонду від 22.11.2022 № 1067. Частиною другою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та II до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з роз`яснень, викладених у пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. На час розгляду справи в Єдиному реєстрі заборона на відчуження нерухомого майна наявна заборона, зареєстрована: 10.10.2006 13:25:07 за № 3862394 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П, обтяження іпотекою зареєстроване: 10.10.2006 13:25:07 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П., та на домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] , (після перейменування вулиця Квіткова). Згідно з поданими представником АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» у справі письмовими поясненннями, які надійшли на адресу суду 22.01.2026 за даними Єдиної операційно-інформаційної системи (далі - ЄОІС) ПАТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» зобов`язання [PERSON] за кредитним договором погашені у квітні 2016 року. Отже, на думку суду, під час розгляду справи наявними у справі доказами підтверджено виконання відповідачем по справі [PERSON] своїх зобов`язань позичальника за укладеним ним з АК «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» кредитним договором № 08Uz/H 06-4.4. від 09.10.2006 року та погашення такої заборгованості. Таким чином матеріалами справи встановлено, що заборгованість за кредитним договором, для забезпечення виконання якого було передано в іпотеку домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] , погашена в повному обсязі, однак банком та судом не було скасовано обтяження вказаного майна позивача, зареєстроване на підставі договору іпотеки № 2450, що посвідчений 10.10.2006 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Луцович В.П., реєстраційний номер обтяження 3862394, зареєстроване 10.10.2006 року реєстратором Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П. Наявність заборони відчуження порушує законні права позивача та перешкоджає останньому в реалізації права вільно володіти та розпоряджатись своїм нерухомим майном Враховуючи наведене, позивач [PERSON] , як законний власник майна, має право вимагати усунення перешкод у розпорядженні належним йому майном шляхом припинення обтяження на нерухоме майно. Тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного, суд доходить висновку, що є всі правові підстави для задоволення позову, та припинити обтяження, а саме: заборони на нерухоме майно, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна : Заборона на нерухоме майно, зареєстрована: 10.10.2006 13:25:07 за № 3862394 реєстратором: Приватний нотаріус Ужгородського РНО Луцович В.П., накладене на домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] .

Outcome: approved