Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Основний зміст позову. 16.02.2026 [PERSON] звернулася до [PERSON] із позовом про збільшення розміру аліментів, в якому вказує, що з 10.12.2019 по 05.05.2020 вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] . Судовим наказом Білопільського районного суду від 11.12.2025 на утримання сина з відповідача на її користь стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10.12.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів є мінімально допустимим і на сьогодні він не забезпечує належного рівня утримання дитини, не відповідає реальним витратам на її розвиток. Малолітній син постійно проживає з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, окрім аліментів, визначених судовим наказом у мінімальному розмірі. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить збільшити розмір стягуваних аліментів та стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10.12.2025 до досягнення сином повноліття. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 23.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заяви, клопотання. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 14). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. До вказаної заяви додав копії квитанцій про перерахунок коштів, як він зазначає, на утримання дитини (а. с. 16 - 29). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. У період з 10.12.2019 по 05.05.2020 [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а. с. 6 - 7). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого у свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). Також судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої записана позивачка, а батьком [PERSON] (а. с. 15 зв.). [PERSON] і діти як внутрішньо-переміщені особи проживають за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14 зв. - 15). З 11.06.2025 по 10.06.2026 [PERSON] за місцем роботи надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду (а. с. 14). Судовим наказом Білопільського районного суду Сумської області від 11.12.2025 у справі №573/2610/25 з [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягнуто щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10.12.2025 до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини [PERSON] (а. с. 8 зв.). Звертаючись з позовом до суду [PERSON] мотивувала його тим, що розмір присуджених аліментів на даний час є недостатнім для належного утримання дитини, відповідач матеріальної допомоги не надає, окрім аліментів, визначених судовим наказом у мінімальному розмірі. Відповідач [PERSON] надав суду квитанції про перерахунок коштів, як він зазначив на утримання дитини, однак з вказаних документів неможливо встановити кому саме перераховувалися кошти та для чого (а. с. 18 - 29). Норми права, які застосовує суд. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, роз`яснено, що у новому розмірі аліменти справляються з дня набрання рішенням законної сили. Висновки суду. Суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про зміну способу стягнення аліментів та їх розміру узгоджуються з вимогами ст. 180, 181, 182, 192 СК України щодо обов`язку батьків утримувати неповнолітніх дітей шляхом сплати аліментів в обраний спосіб позивачем, а саме у визначеній частці, та можливості збільшення їх розміру. У позовній заяві позичка просила стягувати аліменти у новому розміру з 10.12.2025, тобто з дати, з якою стягуються аліменти за судовим наказом від 11.12.2025 у справі № 573/2610/25, при цьому зазначила, що відповідач аліменти сплачує. Однак, як було зазначено вище у новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, стягнення аліментів за минулий час можливе лише за існування обставин, передбачених абз. 2 ст. 191 СК України. Враховуючи викладене, з огляду на бажання позивачки отримувати кошти на утримання спільної дитини у визначеній частці та у більшому розмірі, ніж це визначено судовим наказом, беручи до уваги те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, з справедливих та розумних критеріїв належного розміру аліментів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] на користь його матері до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 1331 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial