Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором №1405-5586 від 7 червня 2024 року в розмірі 96000 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 19200 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 76800 гривень, а також судових витрат у розмірі 2422,4 гривень. Позов мотивує тим, що 7 червня 2024 року між позивачем і відповідачем за допомогою веб-сайту (credos.com.ua) було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1405-5586, відповідно до умов якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 19200 гривень; строк кредитування 365 днів; базовий період 30 днів; стандартна процентна ставка 1,45% в день, знижена процентна ставка 1,45% в день. Укладений кредитний договір разом із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графіком платежів за договором) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими відповідач була ознайомлена. Зазначений кредитний договір між сторонами був укладений у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, ознайомлено з правилами надання споживчих кредитів та інших супутніх документів, котрі в подальшому були підписані відповідачем. Позивач надав відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, а саме через партнера АТ КБ «Приватбанк», з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 2 грудня 2019 року, видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Водночас відповідач порушив умови кредитного договору і не повернув кредит позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором, внаслідок чого станом на 2 вересня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становив 120816 гривень, з яких 19200 гривень прострочена заборгованість за кредитом; 101616 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова через систему «Електронний суд» 7 жовтня 2025 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 9 жовтня 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судові засідання чотири рази відкладались у зв`язку з неявкою в таке відповідача або за клопотаннями останнього. 6 березня 2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив представника відповідача адвоката Лихачова Р.Б., який діяв на підставі ордера серії АХ №1308904 від 27 лютого 2026 року, відповідно до якого просить в задоволені позову відмовити за наступних підстав. Вважає, що вказаний договір є недійсним, оскільки відсутня волі відповідача на кладення такого, відсутні належні докази отримання відповідачем кредитних коштів за договором, визначена договором процентна ставка в розмірі 1,45% в день суперечить положенням Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, яким доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Також вважає, що позивач не довів належної ідентифікації відповідача під час укладення договору та належного факту повідомлення відповідача про настання прострочення. Представник позивача Корнійчук Д.Д., яка діяла на підставі довіреності від 25 липня 2025 року, в судове засідання не з`явилася, разом з позовом подала клопотання директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєва Є.В. про розгляд справи у відсутності сторони позивача та у випадку неявки відповідача відносно ухвалення заочного рішення такий не заперечувала. Відповідач в судові засідання 26 березня 2026 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце його проведення, про причини неявки не повідомив. За таких обставин, беручи до уваги подання зі сторони відповідача відзиву, а також враховуючи, що на момент проведення судового засідання вже пройшли процесуальні строки для подачі відповіді на відзив, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 7 червня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1405-5586 у вигляді електронного документа, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 19200 гривень, строком кредитування 365 днів, базовий період 30 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки 1,45% в день, зниженої процентної ставки 1,45% в день. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом норми ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За правилами ст.ст. 1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 19200 гривень підтверджено довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту, листом АТ КБ «ПриватБанк» наявними в матеріалах справи. При цьому суд звертає уваги, що кошти перераховано на картку вказану відповідачем в укладеному договорі [NUMBER] та ним не надано будь-яких заперечень, що вказана банківська картка належить не йому. У зв`язку з наведеним судом не беруться до уваги доводи сторони відповідача щодо відсутності волі відповідача на укладення договору, укладення такого з відповідачем і отримання останнім кредитних коштів. Факт повідомлення відповідача про наявність заборгованості свідчить пред`явлення позову про стягнення боргу. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору відповідачем належним чином не виконані, передбачені договором кредиту заборгованості не погашені. Розмір заборгованості за кредитним договором №1405-5586 від 7 червня 2024 року становить 120816 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 19200 гривень; заборгованість за нарахованими процентами 101616 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 2 вересня 2025 року. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нараховано відсотки в розмірі 1,45 в день. Вказаний розмір відсотків визначено п. 4.10 договору, у відповідності до якого нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,45% (одна ціла, сорок п`ять сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою). Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Оскільки на момент укладення договору було обмежено на законодавчому рівні максимальний розмір денної процентної ставки, про що позивачу не могло бути невідомо, однак ним в кредитному договорі №1405-5586 від 7 червня 2024 року визначено розмір процентної ставки, що перевищує законодавчо визначений, а тому пункти договору, які обмежують права споживача є нікчемними. У зв`язку з наведеним, суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості по заявленим в позові відсоткам, оскільки альтернативного розрахунку заборгованості по вказаним відсоткам позивачем суду не надано, як і не наведено будь-яких аргументів щодо застосування іншого розміру відсотків, а застосовувати нікчемні умови договору суд не вправі. При цьому, оскільки відповідач не надав доказів повернення отриманої суми тіла кредиту, порушив строки повернення такого, у зв`язку з чим з останнього слід стягнути в користь позивача за кредитним договором №1405-5586 від 7 червня 2024 року 19200 гривень заборгованості за тілом кредиту. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість за тілом кредиту, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору в розмірі 484,48 гривень, що становить 20% від суми заявлених позовних вимог.

Outcome: partial