Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький П.В., в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 38588 від 22.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з нього на користь відповідача грошових коштів. Свої вимоги мотивував тим, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 22.05.2021 року був вчинений виконавчий напис № 38588 про стягнення з нього на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 828375804 від 18.04.2020 року в розмірі 32 602,00 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. 04.11.2021 року відкрито виконавче провадження № 67401430. Однак, виконавчий напис щодо стягнення з нього заборгованості є таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не враховано, що норми, які дозволяють вчиняти написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, не чинні. Так, приватним нотаріусом Грисюк О.В., в порушення вимог ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», вчинено виконавчий напис по кредитному договору, що не був нотаріально посвідчений, не перевірено безспірність заборгованості та строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, не підтверджено право вимоги у відповідача на стягнення заборгованості за кредитним договором та правомірність нарахування боргу поза межами строку кредитування. Таким чином, виконавчий напис приватного нотаріуса Грисюк О.В. № 38588 від 22.05.2021 року є таким, що не підлягає виконанню, що стало причиною для звернення до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та його представник згідно ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 2127935 від 15.02.2026 року (а.с. 22) адвокат Григоренко А.І. не з`явилися, останній через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій вказав, що вони позовні вимоги підтримують та просять задоволити їх в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечують(а.с. 75). Представник ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відзиву на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив про причини своєї неявки, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення, які було отримано 23.02.2026 року та 17.03.2026 року (а.с. 73). Також ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» повідомлялося про виклик до суду шляхом поміщення оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 16.03.2026 року (а.с. 65). Треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький П.В., письмові пояснення не надали, в судове засідання також повторно не з`явилися, не повідомивши про причини своєї неявки, хоч були належно повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 52-54,72,74) та оголошеннями про виклик їх до суду, поміщеними на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 16.03.2026 року (а.с. 67,69). За таких обставин суд 30.03.2026 року постановив ухвалу про проведення розгляду даної справи за відсутності представника відповідача в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 89 вказаного Закону, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п.п. 1,2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на викладене та з урахуванням приписів ст.ст. 15,16,18 ЦК України, ст.ст. 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 22.05.2021 року був вчинений виконавчий напис № 38588 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 828375804 від 18.04.2020 року в розмірі 32 602,00 грн. (а.с. 17). Оскаржуваний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Грисюк О.В. на підставі кредитного договору № 828375804 від 18.04.2020 року, укладеного позивачем з ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яке на підставі договору про відступлення прав вимоги № 91 від 29.07.2020 року відступив право вимоги ТзОВ «Таліон Плюс», яке згідно договору про відступлення прав вимоги № 05/0820-1 від 05.08.2020 року відступило право вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Заборгованість складала 32 602,00 грн., серед яких: 12 000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту та 19 402,00 грн. прострочена заборгованість по несплачених відсотках, а також 1 200,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Період стягнення заборгованості з 16.04.2021 року по 12.05.2021 року. На підставі зазначеного вище виконавчого напису 04.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. відкрито виконавче провадження № 67401430 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 32 602,00 грн. (а.с. 18-19). В рамках даного виконавчого провадження 29.01.2026 року приватним виконавцем Лужинецьким П.В. також було винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 40). Разом з тим, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Крім того, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була така надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем, в свою чергу, не надано суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд наголошує, що як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Грисюк О.В. посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідні зміни до Постанови № 1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 року № 662 , зокрема, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами. Отже, станом на дату вчинення спірного виконавчого напису 22.05.2021 року, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з позицією Великої палати Верховного Суду, висловленою у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис № 38588 від 22.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів, вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи той факт, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 331,20 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 15,16,18 ЦК України, ст.ст. 34,49,87-89 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172,

Outcome: approved