Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ [PERSON] звернулася з позовом до Глибочицької територіальної громади в особі Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області та Андрушівської міської територіальної громади в особі Андрушівської міської ради в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на: 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] ; земельну ділянку загальною площею 0,46 га, передану для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: Левківська сільська рада, с. Левків (державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЖТ № 014420); земельну ділянку загальною площею 1,2902 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Левківської сільської ради (державний акт на право приватної власності на землю серії Р4 № 046631); земельну ділянку загальною площею 2,4043 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зарубинецької сільської ради, кадастровий номер 1820384000:03:000:0125 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 560235). У обґрунтування заявленого [PERSON] повідомила, що [INFO] помер її батько [PERSON] й після смерті останнього відкрилася спадщина на вищевказане нерухоме майно. З метою реалізації своїх спадкових справ щодо майна померлого позивачка звернулася з відповідною заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , але у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом останній відмовлено у зв`язку з ненаданням нею правовстановлюючих документів на вище згадане нерухоме майно. Відтак, з огляду на зазначений перебіг подій, [PERSON] вимушена звернутися до суду з цим позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року в цій справі відкрито загальне позовне провадження. 13 січня 2026 року відповідною ухвалою суду підготовчий розгляд справи завершений і справа призначена до судового розгляду по суті. У судове засідання учасники справи не з`явилися, але скерували на адресу суду заяви в яких просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8 зворот). [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 158). 16 листопада 1991 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб після державної реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). 23 вересня 1996 року [PERSON] виконкомом Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області виданий державний акт на право власності на землю IV-ЖТ № 014420 відповідно до якого останній набув право власності на земельну ділянку загальною площею 0,46 га з цільовим прзначенням для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Левківської сільської ради (а.с. 22). 02 вересня 2002 року [PERSON] . Житомирською районною державною адміністрацією виданий державний акт на право приватної власності на землю серії Р4 № 046631 згідно з яким останній набув право власності на земельну ділянку загальною площею 1,2902 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільського господарства, що розташована на території Левківської сільської ради (а.с. 30). 23 січня 2009 року [PERSON] Андрушівською районною державною адміністрацією виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 560235 відповідно до якого він набув право власності на земельну ділянку загальною площею 2,4043 га з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, що розміщена на території Зарубинецької сільської ради та має кадастровий номер 1820384000:03:000:0125 (а.с. 38). 30 серпня 2010 року розірваний шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 118). 27 січня 2011 року [PERSON] виконавчим комітетом Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області видано свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 9). Право власності на зазначений будинок зареєстровано за [PERSON] 11 лютого 2011 року (а.с. 9 зворот). 20 листопада 2012 року заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області по справі № 2-1526/12 ухвалено визнати житловий будинок [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину цього будинку (а.с. 12). 28 серпня 2014 року щодо вищевказаного житлового будинку [PERSON] виготовлений технічний паспорт (а.с. 10-11). [INFO] у віці 66 років в селі Станишівка Житомирського району Житомирської області помер [PERSON] (а.с. 7). 22 листопада та 29 листопада 2017 року із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулася [PERSON] та [PERSON] (а.с. 110-111). 14 грудня 2017 року [PERSON] подала нотаріально посвідчену заяву відповідно до якої остання відмовилася від спадщини після смерті [PERSON] , на користь своєї матері [PERSON] (а.с. 112). Відповідно до відомостей, наданих Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області, станом на 29 грудня 2017 року у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка загальною площею 0,46 га для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: Левківська сільська рада, село Левків, що належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЖТ №014420 та земельна ділянку загальною площею 1,2902 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Левківської сільської ради, що належала останньому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р4 № 046631 (а.с. 121-122). 08 лютого 2017 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Павленком П.П. у постанові № 02-14/11 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 133). 11 липня 2022 року постановою № 839/02-31 державний нотаріус Житомирської державної нотаріальної контори Поліщук А.І. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на: 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] ; земельну ділянку загальною площею 0,46 га, передану для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: Левківська сільська рада, село Левків, що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЖТ №014420; земельну ділянку загальною площею 1,2902 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Левківської сільської ради, що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р4 № 046631 у зв`язку з неподанням [PERSON] правовстановлюючих документів на це майно (а.с. 47). Із довідки Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області № 350/01-16 від 13 лютого 2024 року вбачається, що спадкоємицею за законом щодо майна померлого [PERSON] є його дочка [PERSON] (а.с. 46). Жодних згадок про державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 560235 відповідно до якого [PERSON] набув право власності на земельну ділянку загальною площею 2,4043 га з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, що розміщена на території Зарубинецької сільської ради та має кадастровий номер 1820384000:03:000:0125 матеріали спадкової справи № 57, заведеної щодо майна померлого, не містять (а.с. 107-176). IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА СУДОВА ПРАКТИКА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Приписи ч. 1 ст. 319 ЦК України вказують на те, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України). Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України). За правилами ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Нормою ст. 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовано зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Як встановлено у ході судового розгляду єдиною спадкоємицею за законом першої черги померлого [PERSON] є його донька [PERSON] . Відомостей щодо інших спадкоємців цієї черги за законом чи за заповітом матеріали справи не містять. Разом з тим, останній за життя не встиг здійснити належне оформлення правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомості, які позивачка бажає успадкувати. Водночас, на переконання суду, відсутність правовстановлюючих документів не повинна перешкоджати заявниці у реалізації гарантованих їй законодавством України спадкових прав. Однак, суд звертає увагу сторони позивача на те, що відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. Окрім цього, у постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19 Верховний суд виснував, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Також Верховним Судом у постанові від 12 січня 2023 року по справі № 299/2447/21 наголошено на тому, що зверненню до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно має передувати вирішення даного питання в позасудовому порядку позивачем за участю нотаріуса або органу чи службової особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Як зазначалося судом раніше, матеріали спадкової справи № 57, заведеної щодо майна померлого [PERSON] , не містять згадок про державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 560235 і державним нотаріусом при винесенні постанови № 839/02-31 від 11 липня 2022 року не вирішувалося питання про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером 1820384000:03:000:0125, що належала померлому [PERSON] на підставі вищевказаного державного акту. За таких обставин, в силу вищевказаної судової практики, вирішення питання стосовно визнання права власності позивачки на земельну ділянку з кадастровим номером 1820384000:03:000:0125 в порядку спадкування після її померлого батька, наразі, знаходиться поза межами повноважень суду, оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявності перешкод для оформлення спадкових прав позивачки щодо цього майна у нотаріальному порядку. Ураховуючи викладене, в частині вимог з приводу визнання права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 1820384000:03:000:0125 суд відмовляє. VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ Зважаючи на результати вирішення цього спору в порядку ст. 141 ЦПК України з Глибочицької територіальної громади в особі Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь позивачки пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають до стягнення понесені останньою та документально підтверджені судові витрати за розгляд цієї справи, що складаються із витрат по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial