Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

15.01.2026 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якому просить стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02.05.2023 року, однак проживають окремо та мають намір подати позов про розірвання шлюбу. Від вказаного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що відповідач не надає в достатньому обсязі матеріальної допомоги не тільки на утримання дітей. А також не надає жодної допомоги на її утримання, як матері його дітей, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення [PERSON] трирічного віку. Тому вважає, що судом можуть бути стягнуті аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Подільського районного суду Полтавської області від 26.01.2026 року прийнято цей позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні, з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день,час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень на позов не подав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи повторну неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутність заяви про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду, відсутність відзиву на позов та заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по цій справі в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 02.05.2023 року серія [NUMBER] Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16.10.2023 року, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Сторони по справі проживають окремо, однак дитина знаходиться на утриманні та проживає з позивачкою [PERSON] . На підтвердження зазначених обставин, позивачем надано витяг з Реєстру територіальної громади Полтавської територіальної громади відповідно до якої, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що відповідає зареєстрованому місцю проживання позивачки [PERSON] . Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлена, що спільна дитина позивача та відповідача [PERSON] , [INFO] , станом на день розгляду справи (25.03.2026 року), не досягла трирічного віку, проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, у суду відсутні відомості щодо стану здоров`я чи матеріального стану відповідача, які б перешкоджали задоволенню позовних вимог. Отже,суд приходить до висновку,що відповідач має можливість надавати допомогу своїй колишній дружині,яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дружини [PERSON] та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про судовий збір вирішується судом у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved