Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

14.10.2025 року Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради звернувся із позовом до суду до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] з 12.03.2009 зареєстрований у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Вказана кімната належить до комунальної власності міста. Відповідач має заборгованість за послуги з утримання будинку та території, електроенергії, холодної води та відведення у розмірі 14567,24 грн. Зазначає, що відповідач відсутній за зареєстрованим місцем мешкання понад шість місяців, житлом не цікавиться, витрат по його утриманню не несе. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 10.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 11.12.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.12.2025 справу знято з розгляду на 27.01.2026. Ухвалою суду 11.12.2025 витребувано докази. 27.01.2026 справу знято з розгляду на 18.02.2026. 18.02.2026 справу знято з розгляду на 30.03.2026. 30.03.2026 ухвалою суду призначено заочний розгляд даної цивільної справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав. Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що згідно відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] з 12.03.2009 по теперішній час (а.с. 5,18). З Виписки з фінансового-особового рахунку № [NUMBER] від 28.07.2025, складеної ТОВ «Житлокомцентр» вбачається, що наймачем за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 6) Згідно Довідки, складеної ТОВ «Житлокомцентр», станом на 01.07.2025 заборгованість за адресою: [ADDRESS] , становить 14567,24 грн., з яких: утримання будинку на території у розмірі 2440,63грн., електроенергія 12052,32 грн., холодна вода та відведення у розмірі 74,29 грн. (а.с.6 зворот, 7-9) Згідно інформації Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 26.07.2025 № 1931/31.10-40, відомості у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про смерть [PERSON] , [INFO] , відсутні.(а.с. 4 зворот) За інформацією начальника Покровсько-Тернівського районного у місті Кривому Розі ТЦКтаСП від 10.09.2025, [PERSON] , [INFO] , на військову службу під час мобілізації не призивався. (а.с. 5 зворот) У відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 447422361 та №447422415 від 13.10.2025, право власності за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване. (а.с. 12,13) 24.07.2025 складений Акт обстеження житлово-побутових умов проживання, яким встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не мешкає з 2022 року, місцезнаходження останнього не відоме. (а.с. 4). Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України № 19/98080-25 від 12.12.2025, не вдалося встановити відомості щодо перетинання державного кордону України відповідачем. (а.с. 34) Згідно відповіді №2531412 від 30.03.2026, довідки ВПО відносно [PERSON] відсутні. (а.с. 43). Оцінка суду. Відповідно до статті 47 Конституції України, держава гарантує кожному право на житло. Ніхто не може бути позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Згідно із ч. 2 ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Статтею 129 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою про вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Згідно із ч. 2 ст. 810 ЦК України передбачено, що підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюється законом. Відповідно до статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а у разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі статті 71 ЖК України, предметом доказування є причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжений наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що з 12.03.2009 року відповідач є наймачем жилої кімнати у гуртожитку розташованого за адресою: [ADDRESS] . З наданих суду доказів встановлено факт не проживання у спірній кімнаті гуртожитку [PERSON] з 2022 року по теперішній час. За таких обставин вбачається доведеним факт не проживання [PERSON] в спірному жилому приміщенні більше шести місяців та відсутності поважних причин такого не проживання, а тому позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved