Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Позивач ТОВ «Черкасиенергозбут» (м. Черкаси, вул. Благовісна, 166) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області відповідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території». За об`єктом побутового споживача за адресою [ADDRESS] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 454697132 від 03.12.2025 року відповідач є співвласником домоволодіння. Відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг несуть відповідачі. Позивач зазначив, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Використовуючи електроенергію, споживач не виконує обов`язок щодо плати за її використання. За особовим рахунком споживача № [NUMBER] спожито електричну енергію розмірі 1623 кВт*год та нараховано суму 7011,36 грн., що підтверджується рахунком заборгованості за період з серпня 2024 по червень 2025 року. Крім того, у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, враховуючи положення постанови КМУ № 1405 від 29 грудня 2023 року, відповідачу на суму боргу нараховані інфляційні втрати у розмірі 296,54 грн. та 3% річних від простроченої суми 152,14 грн. Оскільки заборгованість не сплачено, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію та понесені судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.01.2026 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не скерував. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відносини між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок електричної енергії», постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії». Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII(далі Закон № 2189) житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 Закону № 2189 до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Частина 1 статті 6 Закону № 2189-VIII встановлює, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно з п. 2 ч. 2ст. 8 Закону № 2189-VIII виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно статті 12 Закону № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Судом встановлено, що 13 грудня 2018 року на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» за електронною адресою energozbut.ck.ua/news/ було розміщено повідомлення щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам із 1 січня 2019 року, в якому вказано, що для забезпечення вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» створено нового електропостачальника ТОВ «Черкасиенергозбут», на яке з 1 січня 2019 року покладаються функції постачальника електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, об`єкти яких розташовані на адміністративній території Черкаської області, як на єдиного постачальника універсальних послуг. У повідомлення роз`яснено, що після набуття чинності нормативних актів, що реалізують вимоги Закону України «Про ринок електричної енергії», врегулювання договірних відносин на роздрібному ринку електричної енергії здійснюється шляхом приєднання споживачів до двох видів публічних договорів: договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг через подання відповідних заяв-приєднань. Споживач вважається таким, що приєднався до умов відповідного публічного договору, якщо: сплатив за рахунком, який надсилається (надається) одночасно із заявою-приєднанням та/або не подав письмові заперечення проти приєднання до публічного договору до 29 грудня 2018 року та/або фактично спожив певний обсяг електричної енергії через мережі ПАТ «Черкасиобленерго». Згідно довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 09.02.2026 року [PERSON] , [INFO] , у період з 07.04.1999 року по 13.08.2024 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 454697132 від 03.12.2025 року відповідач [PERSON] є власником 33/100 домоволодіння [ADDRESS] . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] щодо постачання електричної енергії. Із довідок АТ «Черкасиобленерго» вбачається, що загальний обсяг спожитої електричної енергії за період із серпня 2024 року по червень 2025 року за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] становить 1623 кВт/год. Із наданого ТОВ «Черкасиенергозбут» розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] вбачається, що за вказаним особовим рахунком не здійснювались оплати на рахунки ТОВ «Черкасиенергозбут» за спожиту електричну енергію. Таким чином, судом встановлено, що фактичним власником особового рахунку № [NUMBER] є [PERSON] , позивачем за адресою [ADDRESS] надавались послуги з постачання електричної енергії, яка споживалась користувачем. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано вірний розрахунок інфляційних втрат в сумі 296,54 грн. та трьох процентів річних в сумі 152,14 грн. у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг. З метою досудового врегулювання спору 17.10.2025 року ТОВ «Черкасиенергозбут» надіслало споживачу [PERSON] вимогу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію (вих. № 19Ц-7029-2025), але доказів виконання вимоги матеріали справи не містять. Згідно з ч. 1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п. 1,3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів та дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Відповідно до п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з п.7 Постанови про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14.03.2018 №312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Як вбачається з додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальником електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функцій універсальної послуги на закріпленій території» ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області. Пунктом 1.2.15. Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Як передбачено ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. До матеріалів справи позивачем додано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, в якому не вказана дата укладення договору, ім`я та адреса споживача послуг, а також відсутні підписи сторін договору. Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору, він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам (далі Споживач) постачальником універсальних послуг ТОВ «Черкасиенергозбут» (далі Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору. За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (абз.1 п. 2.1. Договору). Згідно з п. 3.4. Договору, датою початку постачання електричної енергії Споживачу є дата зазначена в заяві-приєднанні. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні. Відповідно до п. 6.2. Договору, споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Відповідно до умов п. 3.2.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку. Позивач надає послуги електропостачання за адресою, де зареєстрована відповідач, а остання отримує дані послуги, як законний користувач житлом, ініціативи щодо припинення постачання таких послуг вона не проявила, а відтак, навіть за умов відсутності підписного договору відповідач повинна оплатити надані послуги. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому, враховуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, який судом перевірено і з яким суд погоджується, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту електричну енергію за період із серпня 2024 року по червень 2025 року у розмірі 7011,36 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 296,54 грн. та 3% річних в розмірі 152,14 грн. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд враховує, що їх нараховано за період із січня 2024 року з огляду на положення постанови Кабінету Міністрів України №1405 від 29 грудня 2023 року, якою було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», а наданий позивачем розрахунок відповідає правовому висновку ВПВС, викладеному в пунктах 51-60 постанови від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 7.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем. Таким чином, до стягнення з відповідача, на підставі ст. 22 ЦК України, підлягають понесені позивачем витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача в сумі 412,51 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 679-184/109 від 23.06.2025 року. Враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 3 328 грн. На підставі вище викладено,

Outcome: approved