Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

Рух справи 16.09.2019р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (зараз Соборний районний суд міста Дніпра) із позовною заявою, підписаною його представником адвокатом Лихопьок Д.П. (діяв згідно доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 15.02.2019р.), в якій просив здійснити перерозподіл часток на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , визнати за померлим [PERSON] 1/16 частку на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а за [PERSON] 15/16 частки на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 12.11.2019р. Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі (т.1, а.с.47), розпочато підготовче провадження, підготовче судове засідання призначено на 10.12.2019р. 10.12.2019р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 23.01.2020р. через неявку відповідачки та третіх осіб (т.1,. а.с.51). 14.01.2020р. від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі (т.1, а.с.57). 23.01.2020р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 13.02.2020р., суд вручив третій особі [PERSON] копію позовної заяви та постановив ухвалу про витребування у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. належним чином завірені копії всіх матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , 1957 року народження, який помер [INFO] (т.1, а.с.63-64). 13.02.2020р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 11.03.2020р. через неявку відповідачки та третіх осіб (т.1, а.с.74). 11.03.2020р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 31.03.2020р. для ознайомлення представника позивача адвоката Лихопьока Д.П. з матеріалами отриманої спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , 1957 року народження (т.1, а.с.112). 31.03.2020р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 30.04.2020р. на клопотання третьої особи [PERSON] через запроваджений карантин (т.1, а.с.116-117). 30.04.2020р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 18.06.2020р. через неявку учасників справи (т.1, а.с. 121). 18.06.2020р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 03.08.2020р. на клопотання третьої особи [PERSON] (яка вказувала себе представником позивача [PERSON] ) через запроваджений карантин (т.1, а.с.131-132, 134). 03.08.2020р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 22.09.2020р. на клопотання третьої особи [PERSON] (яка вказувала себе представником позивача [PERSON] ) через запроваджений карантин (т.1, а.с.138-142). 22.09.2020р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 29.10.2020р. за клопотання третьої особи [PERSON] (яка вказувала себе представником позивача [PERSON] ) через те, що нею встановлений переїзд відповідачки в іншу область, тому вона просила суд з`ясувати зареєстроване місце проживання відповідачки; крім цього, просила відкласти судове засідання для уточнення позовних вимог в частині анкетних даних відповідачки (т.1, а.с.151-153). 29.10.2020р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 08.12.2020р. через уточнення позовних вимог в частині анкетних даних відповідачки (т.1, а.с.169-176). 08.12.2020р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 28.01.2021р. через неявку всіх учасників справи, окрім представників позивача (т.1, а.с.186). 28.01.2021р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 01.03.2021р. через відсутність доказів отримання відповідачкою уточненої позовної заяви (т.1, а.с.192-193). 01.03.2021р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 19.04.2021р. через уточнення представником позивача адвокатом Лихопьоком Д.П. - адреси відповідачки для направлення їй позову (т.1, а.с.198). 19.04.2021р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 20.07.2021р. на клопотання представника позивача адвоката Лихопьока Д.П. для ознайомлення із отриманим судом відзивом (т1, а.с. 205). 20.07.2021р. справа знята з розгляду через відпустку головуючого (т.1, а.с.214). 09.09.2021р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 08.11.2021р. на клопотання третьої особи [PERSON] через її хворобу (т.1, а.с.218-220). 08.11.2021р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 20.01.2022р. за клопотанням позивача та третьої особи [PERSON] через хворобу останньої та карантин (т.1, а.с.225-226); також вирішено направити запит про місце реєстрації відповідачки повторно. 20.01.2022р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 10.03.2022р. через неявку відповідачки (т.1, а.с.242). 10.03.2022р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 12.05.2022р. за клопотанням представника позивача - адвоката Лихопьока Д.П. через введення в Україні воєнного стану (т.2, а.с.70). 12.05.2022р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 12.07.2022р. через неявку учасників справи (т.2, а.с.24). 12.07.2022р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 06.10.2022р. на клопотання представника позивача - адвоката Лихопьока Д.П., який вказав, що зі слів третьої [PERSON] довідався про ускладнення стану здоров`я позивача, через що [PERSON] не може бути присутньою в судовому засіданні та надати відомості, необхідні суду для завершення підготовчого засідання, зокрема, щодо виклику свідків (т.2, а.с.29); треті особи також подали клопотання про відкладення розгляду справи через введений військовий стан (т.2, а.с.30-32). 06.10.2022р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 13.12.2022р. за клопотанням представника позивача - адвоката Лихопьока Д.П., який вказав, що зі слів третьої [PERSON] довідався про те, що відповідачка отримала позовну заяву, але перебуває в м. Миколаєві, який постійно обстрілюється, через що відповідачка не може відреагувати на позов; також сам [PERSON] перебуває поза межами м. Дніпра (т.2, а.с.39-41). 13.12.2022р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 07.02.2023р., задоволено клопотання третьої особи [PERSON] про витребування від Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відомості стосовно укладення шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та відомості про розірвання даного шлюбу (т.2, а.с.52-54). 07.02.2023р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 27.03.2023р., оскільки витребувані докази судом не отримані (т.2, а.с.68). 27.03.2023р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 27.04.2023р. за клопотанням третьої особи [PERSON] (т.2, а.с.131) для повторного витребування доказів (актового запису про одруження відповідачки та [PERSON] ) (т.2, а.с.129-135). 27.04.2023р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 20.06.2023р. за клопотанням третьої особи [PERSON] (вказувала себе представником позивача) та позивача через їх хворобу (т.2, а.с.145-154). 20.06.2023р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 18.07.2023р., витребувано від Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) витяг з реєстру державного реєстру актів цивільного стану громадян інформацію про реєстрацію та розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , станом на 29 червня 2018 рік; витребувано у [PERSON] оригінал свідоцтва про шлюб з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 18.07.2023р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 03.10.2023р. за клопотанням позивача та третьої особи [PERSON] (вказувала себе як представник позивача за довіреністю) через хворобу позивача (т.2, а.с.201-205). 03.10.2023р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 07.11.2023р. на клопотання третьої особи [PERSON] , оскільки позивач планував уточнити позовні вимоги (т.2, а.с.240-241). 07.11.2023р. в судовому засіданні в підготовчому провадженні третьою особою [PERSON] заявлено відвід головуючому, який зводиться до того, що «Указом Президента України від 18 травня 2012 року Ne336/2012 «Про призначення суддів» постановлено призначити строком на п?ять років у місцевих загальних судах на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Демидову Світлану Олександрівну. Приватна компанія «ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ ДНІПРОПЕТРОВСЬКА» є юридичною особою з ідентифікаційним кодом ЄДРПОУ 02891397. Отже [PERSON] є посадовою особою юридичної особи з ідентифікаційним кодом ЄДРПОУ 02891397. Змістовний аналіз наведеного у поєднанні із іншими актами законодавства вказує на абсолютно беззаперечний, абсолютно неспростовний, абсолютно юридично доказаний факт, ЩО ДЕРЖАВНА СУДОВА АДМІНІСТРАШЯ УКРАЇНИ через свої територіальні органи займається питаннями фінансового забезпечення судів, зокрема, здійснює нарахування суддівської винагороди судді приватної компанії «ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД MICTA ДНІПРОПЕТРОВСЬКА» юридичної особи з ідентифікаційним кодом ЄДРПОУ 02891397 Демидовій Світлані Олександрівні. Відтак, особа яка видає себе суддю приватної компанії «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД MICTA ДНІПРОПЕТРОВСЬКА» юридичної особи з ідентифікаційним кодом ЄДРПОУ 02891397 [PERSON] є працівником приватної виконавчої влади і не має ніякого права здійснювати правосуддя». У задоволенні цього відводу відмовлено, головуючою заявлено самовідвід (т.3, а.с.4-56). 08.11.2023р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С. прийняв до свого провадження цивільну справу за позовом за позовом [PERSON] до [PERSON] , терті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, [PERSON] , [PERSON] про збільшення частки у праві спільної часткової власності, перерозподіл часток, проведення підготовчого засідання призначив на 11.12.2023р. (т.3, а.с.60). 11.12.2023р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено на 08.02.2024р., оскільки представник позивача адвокат Лихопьок Д.П. подав відповідне клопотання, посилаючись на знаходження поза межами м.Дніпра; третя особа [PERSON] також подала клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки є журналістом газети «Багнет нації» та направлена з редакційним завданням в інші міста (т.3, а.с. 73, 85). 08.02.2024р. справу знято з розгляду за зайнятістю головуючого в іншому процесі (т.3, а.с.105). Також 08.02.2024р. (т.3, а.с.100) третя особа [PERSON] подала суду заяву, якою повідомила, що її батько (позивач у справі) «пішов з життя», при цьому свідоцтва про його смерть або завірену копію разом із заявою не подала. 19.03.2024р. в судовому засіданні в підготовчому провадження третя особа [PERSON] подала заяву про відвід головуючому (т.3, а.с.140-147), мотивований тим, що «після мого прибуття та адвоката Прошенко М.А. на засідання 08 лютого 2024 року було прийнято усі мої клопотання і було повідомлено секретарем судді Максимовою О. що треба чекати призначеного часу. Але після ознайомлення з заявами і клопотаннями в яких я зазначила про те що мій батько помер, секретар з невідомих причин вийшла до коридору суду та повідомила що засідання не буде, а я повинна з`явитися 19 березня 2024 року. Тобто перебрала на себе функцію суду. Після моєї наполегливої вимоги повідомити належним чином з винесенням Ухвали чи процесуального рішення про відмову в проведенні засідання, призначеного на 08.02.2024 року, мені секретар підтвердила що вони самостійно з помічником визначили час нового судового засідання на 19.03.2024 року. Суддя Федоріщев С.С. прибувши до свого кабінета через деякий час, відмовив мені в проведенні засідання в нашій справі, призначеного на 08. 02. 2024 року, це зафіксовано нами з колегою журналісткою. Суддя Федоріщев С.С. так і не провівши засідання (за моїми законними наполяганнями) - повідомив в бесіді зі мною, яка не передбачена законодавством взагалі, а навіть заборонена вище переліченим законодавством, що рішення їм прийнято в справі, він вважає, що справу буде закрито, висловив мені свої міркування, запропонував мені подати замість позову батька - [PERSON] , який є в нього на розгляді в стадії попереднього розгляду - новий позов від свого імені. Тобто, рішення 08.02.2024 року мені вже озвучене поза межами судового засідання». Ухвалою від 19.03.2024р. у задоволенні заяви [PERSON] про відвід складу суду у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, [PERSON] , [PERSON] про збільшення частки у праві спільної часткової власності, перерозподіл часток відмовлено; у цивільній справі № 201/10650/19 (провадження № 2/201/111/2024) за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, [PERSON] , [PERSON] про збільшення частки у праві спільної часткової власності, перерозподіл часток заявлено самовідвід; цивільну справу № 201/10650/19 (провадження № 2/201/111/2024) передати до канцелярії суду для визначення складу суду в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України для розгляду справи (т.3, а.с.156). 21.03.2024р. суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батмановою В.В. прийнято позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, [PERSON] , [PERSON] про збільшення частки у праві спільної часткової власності, перерозподіл часток. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення (виклику) сторін (т.3, а.с.160). 25.04.2024р. третьою особою [PERSON] подана заява про відвід головуючого (т.3, а.с.209), мотивований тим, що головуючий безпідставно змінила форму судового провадження з загального на спрощене, вдруге відкрила вже відкрите провадження і не розглянула подане клопотання про зупинення провадження у справі (т.3, а.с.209-220). Ухвалою від 30.04.2024р. відмовлено у задоволенні цього відводу (т.3, а.с.249). 01.05.2024р. третя особа [PERSON] подала заяву про відвід головуючого, мотивовану інформацією з відкритих джерел масової інформації про звернення головуючого на органів окупаційної влади на тимчасово окупованій території; також за інформаційним запитом ГО «Луганська правозахисна група» [PERSON] отримав на час запитуваної інформації відповідь від Державної судової Адміністрації України, ТУ ДСА в Дніпропетровській області відповідь, яка свідчить що суддя Батманова В.В. отримує суддівську винагороду в Державній судовій Адміністрації України, яка є органом виконавчої влади, тобто працює за сумісництвом, що неприпустимо. Ухвалою від 02.05.2024р. визнано необґрунтованим заявлений [PERSON] відвід судді у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, [PERSON] , [PERSON] про збільшення частки у праві спільної часткової власності, перерозподіл часток; у цивільній справі № 201/10650/19 (провадження № 2/201/111/2024) за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, [PERSON] , [PERSON] про збільшення частки у праві спільної часткової власності, перерозподіл часток головуючим заявлено самовідвід; цивільну справу № 201/10650/19 (провадження № 2/201/111/2024) передати до канцелярії суду для визначення складу суду в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України для розгляду справи (т.4, а.с. 28-30). Ухвалою від 06.05.2024р. цього складу суду цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення частки у праві спільної часткової власності, перерозподіл часток, треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, [PERSON] , [PERSON] - прийнято до провадження, розгляд справи почато спочатку, розпочато підготовче провадження, призначити підготовче судове засідання на 15.30год. 20.06.2024р. (т.4, а.с.37). 20.06.2024р. судове засідання в підготовчому провадженні було відкладено для витребування у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бойченко Тетяни Миколаївни (м. Дніпро, вул. В.Мономаха, б.17, прим. 3) копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (т.4, а.с.73). На вказану ухвалу третьою особою [PERSON] подана апеляційна скарга, ухвалою від 19.07.2024р. Дніпровського апеляційного суду справа витребувана (т.4, а.с.81), 12.08.2024р. повернута (т.4, а.с.115). Підготовче судове засідання, призначене на 17.09.2024р., відкладене 19.11.2024р. за заявою третьої особи [PERSON] , оскільки вона є журналістом газети «Багнет нації», отримала редакційне завдання та в судове засідання прибути не зможе (т.4, а.с.233-236). 19.11.2024р. справу знято з розгляду за зайнятістю головуючого в іншому процесі (т.3, а.с.105). В підготовчому судовому засіданні 14.01.2025р. відмовлено у задоволенні заявленого третьою особою [PERSON] відводу головуючому, а також ухвалою від 14.01.2025р. залучено правонаступників позивача [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: дочку померлого, третю особу у справі - [PERSON] та дружину померлого [PERSON] , відкладено підготовче засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] , правонаступниками якого є [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про збільшення частки у праві спільної часткової власності, перерозподіл часток, треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, [PERSON] на 18.03.2025р. (т.5, а.с.7-62). 18.03.2025р. в підготовчому судовому засіданні відмовлено у задоволенні заявленого правонаступником позивача [PERSON] [PERSON] відводу головуючому (відвід був обґрунтований тим, що свідоме, добровільне перебування на неутвореній згідно Конституції України посаді судді неутвореного в конституційний спосіб та вже ліквідованого суду, отримання згідно наданої Декларації в виконавчій гілці влади коштів у вигляді заробітної плати, є беззаперечною ознакою її ( [PERSON] ) готовності до виконання явно злочинного розпорядження чи наказу, викликає у [PERSON] об?єктивний сумнів, що суддя Покопцева Д.О. не має особистої зацікавленості у винесенні певного судового рішення, а відтак безумовно викликає обґрунтовані сумніви у неупередженості та об?єктивності судді, а також її фаховості, як професійного юриста та непрофесійного судді) (т.5, а.с.87-96), і через першу неявку іншого правонаступника позивача [PERSON] підготовче засідання відкладено на 14.05.2025р. (т.5, а.с.146-149). 14.05.2025р. підготовче судове засідання було відкладено на 29.07.2025р. на клопотання правонаступника [PERSON] [PERSON] через її хворобу (т.5, а.с.168-171). 29.07.2025р. у підготовчому судовому засіданні вирішений заявлений [PERSON] відвід головуючому (мотивований тим, що попередньо заявлений нею відвід вирішений без оформлення ухвали окремими документом»), у задоволенні цього відводу відмовлено, ухвалою, оформленою окремим документом, виключено з третіх осіб [PERSON] (за смертю), а також задоволено клопотання [PERSON] про відкладення підготовчого судового засідання до 01.10.2025р. для збору доказів, в тому числі архівних, складення клопотань про витребування доказів та про призначення експертиз; як пояснила [PERSON] , 2 місяці їй буде достатньо (т.5, а.с.202-207). 25.09.2025р. правонаступник [PERSON] [PERSON] подала заяву про відвід головуючого, мотивовану тим, що юридична особа Соборний районний суд міста Дніпро, код ЄДРПОУ 02891397, не є в розумінні закону державним органом, отже не має права здійснювати судову (державну) владу від імені республіки (держави) України, а тому справу слід передати на розгляд до іншого не приватного суду, утвореного Законом України згідно Конституції України; також вказала, що головуючий не виготовляє ухвали, якими вирішені відводи, подані [PERSON] , окремими документами (т.6, а.с.1-17). Ухвалою від 26.09.2025р. заявлений відвід був визнаний необґрунтованим, (т.6, а.с.69) справу передано для його вирішення іншому судді. 01.10.2025р. справу знято з розгляду, оскільки заявлений відвід не вирішений іншим суддею, справу не повернуто (т.5, а.с.128). 24.11.2025р. правонаступник [PERSON] [PERSON] подала заяву про відвід головуючого, мотивовану тим, що як журналіст газети «Багнет нації» вона звернулася до Вищої ради правосуддя зі скаргою на дії головуючого, і це рішення ще не прийнято (т.6, а.с.145-150). 26.11.2025р. справу знято з розгляду через відключення будівлі суду від електропостачання (т.6, а.с.151). 03.12.2025р правонаступник [PERSON] [PERSON] подала заяву про відвід головуючого, мотивовану тим, що вона ( [PERSON] ) є журналіст друкованого засобу масової інформації «Багнет Нації, та усі порушення в судочинстві, зокрема в цій справі в порядку суспільного контролю за законністю здійснення судочинства в Соборному районному суді м.Дніпра, за редакційним завданням буде висвітлювати в засобах масової інформації; також вказала, що головуючий незаконно витребувала спадкову справу, заведену після смерті позивача [PERSON] , хоча докази того, хто є спадкоємцем після його смерті, були наявні в матеріалах справи (т.6, а.с.163-171). Ухвалою від 04.12.2025р. цей відвід визнано необґрунтованим (т.6, а.с.172), справу передано іншому судді для його вирішення. 09.12.2025р. в підготовчому судовому засіданні вирішено заявлений 24.11.2025р. відвід головуючому, роз`яснено правонаступнику позивача [PERSON] [PERSON] її право подати заяву про забезпечення позову на будь-якій стадії процесу, вказано, що будь-яких заяв і клопотань про витребування доказів від неї не надійшло, і вона не позбавлена права подати їх на початку розгляду справи по суті, закрито підготовче провадження, в присутності правонаступника позивача [PERSON] [PERSON] - визначені дати розгляду справи по суті о 10.30год. 18.02.2026р.; о 10.30год. 03.03.2026р.; о 10.30год. 24.03.2026р.; о 10.30год. 31.03.2026р. (т.6, а.с.192-195). 18.02.2026р. розгляд справи по суті був відкладений за клопотанням правонаступника позивача [PERSON] [PERSON] через її хворобу та за відключенням будівлі суду від електропостачання (т.6, а.с.214). 03.03.2026р. від правонаступників позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] отримані заяви про відкладення розгляду справи по суті через їх хвороби (т.6, а.с.221-223). 24.03.2026р. від правонаступників позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] отримані заяви про відкладення розгляду справи по суті через їх хвороби (т.6, а.с.232-234). В судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 31.03.2026р., правонаступники позивача не з`явилися, про причини неявки не сповістили. [PERSON] про дату та час чергового судового засідання повідомлена особисто 09.12.2025р. в залі суду, що зафіксовано в протоколі судового засідання № 5586683 (т.6, а.с..195). [PERSON] на всі судові засідання викликалася судовими повістками, направленими рекомендованою поштою з повідомленням. Також їй направлена ухвала про залучення її правонаступником померлого чоловіка [PERSON] . Вказану ухвалу [PERSON] отримала (т.5, а.с.72), рівно як отримала і судову повістку в судове засідання на 18.03.2025р. (т.5, а.с.72), судову повістку в судове засідання на 14.05.2025р. (т.5, а.с.155), судову повістку в судове засідання на 29.07.2025р. (т.5, а.с.174), судову повістку в судове засідання на 01.10.2025р. (т.5, а.с.221); в подальшому судові повістки, їй направлені, повернуті неврученими (т.6, а.с.144, 204) за закінченням терміну зберігання та за відсутністю адресата. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 108, 109 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270. Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції не може бути перешкодою для розгляду справи. Відповідачка в жодне судове засідання з 2019р. не з`явилася, просила розглянути справу без її участі (т.2, а.с.3) та у задоволенні позову відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна неодноразово подавала заяви про розгляд справи без її участі. Стосовно можливості постановлення рішення по суті справи. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 частини другої цієї статі, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених у законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: а) належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; б) повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; в) ненадходження від позивача клопотання (заяви) про розгляд справи за його відсутності; г) його нез`явлення перешкоджає розгляду справи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 24.04.2024р. у справі № 552/2497/22. Згідно з ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі повідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Ст. 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи. Відповідно до ч.1, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зазначена норма дисциплінує зокрема, й позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. За змістом ст.43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. Суд також враховує положення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, згідно якого позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; ч.3 ст.177 ЦПК України, відповідно до якої у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. У п.п. 6, 7 ч.2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків у цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. У ч. 1, 2, 4, 5, 8 ст. 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання цього доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання цих доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у строк з причин, що не залежали від неї. Суд, спираючись на наведені положення законодавства, звертає увагу на те, що і в первинно поданій позовній заяві (т.1, а.с.1-6), і в уточненій позовній заяві (т. 1, а.с.170-174) позивач [PERSON] не повідомляв суд про неможливість подання будь-якого доказу, і не заявляв клопотань про витребування доказів, які подати неможливо. В підготовчому провадженні, яке тривало 5 років, суд двічі відкладав судові засідання (03.10.2023р., 29.07.2025р.), оскільки [PERSON] , будучи третьою особою у справі з 2019р. і вказуючи себе представником позивача [PERSON] згідно довіреності, а в подальшому будучи правонаступником позивача з 14.01.2025р., вказувала на необхідність уточнення позовних вимог, збір доказів, підготовку клопотань про витребування доказів та призначення експертиз тощо. Ухвалою від 06.05.2024р. цього складу суду цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення частки у праві спільної часткової власності, перерозподіл часток, треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, [PERSON] , [PERSON] прийнято до провадження, розгляд справи почато спочатку, розпочато підготовче провадження. Разом із цим станом на день постановлення цього рішення жодного доказу, який планувався до подання не подано, жодного клопотання про витребування доказів або про призначення експертизи не заявлено; позовні вимоги, які планувалися до уточнення, починаючи з 03.10.2023р. не уточнені дотепер. Аналізуючи все наведене слід дійти висновку, що неявка правонаступників позивача не перешкоджає розгляду справи, оскільки докази на підготовчому провадженні зібрані, інших не подано і клопотань про їх витребування або забезпечення не заявлено, позовні вимоги викладені і їх уточнень не надійшло. В даному конкретному випадку слід виходити з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, то основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. На підставі викладеного судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Доводи позову Позивач вказував, що він є спадкоємцем за законом на домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , після смерті його племінника [PERSON] , 1957р. народження, померлого [INFO] , сина його померлої сестри [PERSON] . На момент смерті [PERSON] , згідно правовстановлюючих документів на будинок, частки у праві власності розподілялися наступним чином: 9/16 належить позивачу, 7/16 - [PERSON] . Позивач особисто займався питанням приватизації земельної ділянки під будинком, померлий за адресою спірного домоволодіння не проживав, від оформлення документів відмовився, рівно як від земельної ділянки та будинку Протягом тривалого часу та на момент вступу у спадщину будинок знаходився у незадовільному стані. Ані будинок ані ділянка не мали інтересу для померлого будинок не представляв значної грошової цінності і був мало придатних для проживання Померлий там не мешкав, не претендував до нього, не підтримував, не облаштовував, не поліпшував умов користування та проживання в ньому. Будинок зв`язку з високим рівнем ґрунтових вод перебував у незадовільному для проживання стані, був визнаний 1991р. аварійним через загрозу обвалення, були відсутня газопостачання та водопостачання Завдяки зусиллям позивача були проведені роботи щодо створення нормальних умов для підтримання будинку та для проживання в ньому, збудовано фундамент будинку, проведено водопостачання, введено газопостачання. Позивачем було витрачено чимало коштів на побутові потреби, поточний ремонт будинку, зокрема даху, внутрішнього ремонту. Позивач та члени його родини - доньки [PERSON] , [PERSON] , онук [PERSON] постійно мешкали в зазначеному будинку, відповідно, несли витрати на його утримання. Померлий мешкав за іншою адресою, не вчиняв жодних заходів щодо поточного ремонту, покращення становища будинку та земельної ділянки. Позивач відстоював порушені права власників домоволодіння під час реконструкції та виконання будівельних робіт сусідом Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважає, що він є власником більшої частини домоволодіння, користувався ним та у ньому мешкав, тому фактично прийняв у спадщину частку померлого. Щодо правової позиції відповідача Відповідачка просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вона є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] як дружина. За життя померлий будь-якого заповіту на користь третіх осіб не складав, перед смертю проживав разом з відповідачкою, лише вона допомагала йому в лікуванні від онкологічної хвороби, яку вилікувати не вдалося. На підставі викладеного вважає, що можна зробити висновок про відсутність достатніх правових підстав у позивача вимагати збільшення його частки у спадковому майні за рахунок часток спадкового майна після смерті її чоловіка. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] належала земельна ділянка, розташована по [ADDRESS] на території Жовтневого району м. Дніпропетровська, площею 0, 0878га (т.1, а.с.9-11). Згідно свідоцтва від 03.03.1990р. про право на спадщину за законом, спадкоємцями [PERSON] , померлого [INFO] , є в рівних долях кожен: дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , котра спадщину прийняла, але не оформила і померла [INFO] , і її долю спадкує син [PERSON] (т..1, а.с.15, 210). Спадщина, на котру видано це свідоцтво, складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, які знаходяться в [ADDRESS] , розташовані на земельній ділянці розміром 855кв.м., і належать спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право особистої приватної власності на будівлі, виданого 15.12.1956р. Дніпропетровським міськомунхозом, зареєстрованого в Дніпропетровському інвентарбюро 28.121956р. під номером 75 66. На зазначеній земельній ділянці розташовані житловий дерев`яномазаний будинок А-1, житловою площею 24м.кв. і наступні господарські та побутові будівлі і споруди: сарай Б дерев`яномазаний, вбиральня В споруди 1 5, замощення І. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом 21.10.1994р. (т.1, а.с.12), [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] , яка померла [INFO] ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 5/8 частин житлового будинку з відповідними частками господарських будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці, розміром 855м.кв.; на цій земельній ділянці розташовані житловий будинок А-1 дерев`яноглиномазаний, житловою площею 25м.кв., та наступні господарські споруди та будівлі: сарай Б дерев`яний, вбиральня В дощата, огорожа 1-6. Відповідно до реєстраційного свідоцтва від 03.11.1994р., виданого Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації, 5/16 частин житлового будинку [ADDRESS] належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.1994р. (т.1, а.с.14). Згідно копії свідоцтва, [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , яка після одруження взяла прізвище [PERSON] (т.1, а.с.211зв). [INFO] [PERSON] помер (т.1, а.с.213). Згідно копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. після смерті [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини, що відкрилася, звернулися: дружина [PERSON] (т.1, а.с.81), двоюрідна сестра [PERSON] (т.1, а.с.92), якій нотаріусом повідомлено, що із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина спадкодавця (т.1, а.с.75), позивач у цій справі, [PERSON] (т.1, а.с.97), який строк на прийняття спадщини пропустив; двоюрідна сестра [PERSON] (т.1, а.с.107), яка також строк для прийняття спадщини пропустила. [INFO] помер позивач [PERSON] (т.4, а.с.121). Згідно копії спадкової справи, заведеної після його смерті (т.4, а.с.120-168), із заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулися: дочка [PERSON] , онук [PERSON] (по праву представлення), дружина [PERSON] , [INFO] . Також, згідно матеріалів спадкової справи, 10.02.2022р. [PERSON] склав два заповіти, одним з яких заповідав [PERSON] частку житлового будинку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та частку земельної ділянки, площею 0,0878, кадастровим номером 1210100000:03:084:0018; а іншим заповітом заповів частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , своїй дочці [PERSON] (т.4, а.с.146). До також справи долучено копії фотознімків (т.1, а.с.29-33). Позиція суду Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України). У ч.1 ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. За положеннями ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ззідно ч.ч.1,2 ст. 1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судом встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися: його дружина [PERSON] , [PERSON] двоюрідна сестра, позивач дядько, з пропуском строку на прийняття спадщини, [PERSON] двоюрідна сестра, з пропуском строку на прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємцем 1 черги за законом і взагалі єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є відповідачка як дружина, що його пережила, і вона усуне [PERSON] як можливого спадкоємця 5 черги за законом від спадкування. Перерозподіл стосується спадщини, яка вже розподілена між спадкоємцями в натурі. В цій справі спадкоємець першої черги один відповідачка, а позивач, по-перше, є спадкоємцем 3 черги за законом, і відповідачка усуне його від спадкування як спадкоємець 1 черги за законом, а, по-друге, строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач пропустив. Проте для застосування статті 1280 ЦК України потрібні визначені нею умови й підстави для застосування. Важливим для застосування статті 1280 ЦК України є визначення моменту здійснення первинного розподілу спадщини, яким є видача нотаріусом відповідним спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину та проведення державним реєстратором прав на нерухоме майно. Крім того, у статті 1280 ЦК України визначено лише одну підставу перерозподілу спадщини прийняття її іншими спадкоємцями. Позивач [PERSON] у своїй позовній заяві та в подальшому його правонаступники не зазначали таких фактичних обставин, не навели відповідних доводів й не надали докази, про якій йшлося вище. Також позов мотивований тим, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У ст. 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Аналогічні положення містяться у ст.319 ЦК України. Власність не тільки надає переваги, а й покладає певні обов`язки на власників майна. Це конституційне положення гарантує дотримання принципу забезпечення балансу між інтересами власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктів власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, усього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власника з боку держави, фізичної чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків. Особи користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення й не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Проте, реалізуючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Згідно із ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Юридична доля поліпшень, зроблених одним із співвласників у спільному майні, підлягає визначенню згідно із положеннями ч.ч.3-5 ст. 357 ЦК України, за змістом яких співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Співвласник наділений правом вимагати збільшення своєї частки за обов`язкової наявності таких чотирьох умов: 1) поліпшення спільного майна не можна відокремити від спільного об`єкта. При цьому мається на увазі не технічна неможливість відокремлення поліпшень від речі, а неможливість відокремлення їх без пошкодження або істотного знецінення речі. Якщо виходити із змісту частини першої статті 187 ЦК України, нерозривний зв`язок поліпшень з річчю має місце у тому випадку, коли відділення поліпшень має наслідком пошкодження або істотне знецінення безпосередньо основної речі, від якої були відокремлені поліпшення, а не самих поліпшень; 2) поліпшення зроблені за кошти цього співвласника, без залучення коштів інших співвласників. Якщо кошти, за рахунок яких були зроблені поліпшення, не належать співвласнику, поліпшення вважатимуться майном, набутим ним без достатньої правової підстави (глава 83 ЦК України); 3) поліпшення були зроблені за згодою всіх інших співвласників; 4) при здійсненні поліпшень було додержано порядок використання спільного майна, тобто загальні засади володіння та користування спільним майном, визначені законом, а також умови володіння та користування спільним майном у відповідності з домовленістю між співвласниками. У разі, якщо співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди зробив у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, він набуває право власності на таку добудову (прибудову) виключно, якщо це не порушує прав інших співвласників. Частки співвласників можуть бути змінені на підставі договору між співвласниками або на підставі судового рішення. За відсутності хоча б однієї із наведених умов поліпшення жодним чином не вплине на зміну часток у праві спільної часткової власності. Наведені правила частини третьої статті 357 ЦК України стосуються випадків, коли внаслідок здійснених поліпшень спільного майна співвласник вимагає від інших співвласників збільшення своєї частки у цьому майні. Такі поліпшення повинні стосуватися як частки співвласника, який бажає збільшення його частки, так і іншого (інших) співвласника (співвласників) спільного майна. При цьому обов`язковим для такого збільшення є дотримання співвласником передумов, визначених цією статтею, зокрема таких: поліпшення спільного майна не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. У цій справі не надано жодного доказу стосовно того, які саме поліпшення зроблені у спірному житловому будинку. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відмову задоволенні позовних вимог, оскільки у цій справі не надано жодного доказу стосовно того, які саме поліпшення зроблені у спірному житловому будинку, а перерозподіл спадщини стосується спадщини, яка вже розподілена між спадкоємцями в натурі, чого у цій справи не встановлено.

Outcome: dismissed