Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Представник ГУ Державної податкової служби у Чернігівській області звернувся до суду із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю. В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області перебуває платник податків ФОП [PERSON] , який має розрахункові рахунки в акціонерному товаристві «Акцент-Банк». На підставі плану-графіка проведення документальних планових перевірок відповідальними особами ГУ Державної податкової служби у Чернігівській області було здійснено виїзд за податковою адресою та місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] для проведення документальної планової виїзної перевірки. Встановлено, що ФОП [PERSON] за податковою адресою (місцем реєстрації) та місцем провадження підприємницької діяльності відсутній. Розпочати документальну планову виїзну перевірку не має можливості, у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою (місцем реєстрації) та місцем провадження підприємницької діяльності. За результатами перевірки складений акт від №654/жб/25-01-24-05/ [NUMBER] від 04.07.2025 щодо неможливості проведення перевірки ФОП [PERSON] (п.н. [NUMBER] ) за податковою адресою. На підставі ст.20, ст.73 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, статті 62 Закону України від 07.12.2000 № 2121-111 «Про банки і банківську діяльність» Головним управлінням ДПС у Чернігівській області направлено лист до установ банку, в якому у ФОП [PERSON] відкриті рахунки, з проханням надати інформацію по вказаним розрахунковим рахункам. До Головного управління ДПС у Чернігівській області надійшла відмова в наданні запитуваної інформації з посиланням на ст.60 та ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Зазначають, що розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю необхідна з метою використання при проведенні перевірки ФОП [PERSON] , оскільки з огляду на все вищезазначене, у даному випадку, єдиним можливим способом проведення перевірки є дослідження руху коштів на рахунках ФОП [PERSON] . Представник Головного управління ДПС у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник акціонерного товариства «Акцент-банк», фізична особа - підприємець [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд, перевіривши матеріали справи, докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ФОП [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області як платник податків, який має розрахункові рахунки в акціонерному товаристві «Акцент-Банк». Згідно наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області № 1358-п від 20.06.2025 на підставі плану-графіка проведення документальних планових перевірок відповідальними особами ГУ Державної податкової служби у Чернігівській області було здійснено виїзд за податковою адресою та місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] для проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП [PERSON] ФОП [PERSON] за податковою адресою (місцем реєстрації) та місцем провадження підприємницької діяльності відсутній. Розпочати документальну планову виїзну перевірку не вбачається можливим, у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою (місцем реєстрації) та місцем провадження підприємницької діяльності. За результатами перевірки складений акт від №654/ж6/25-01-24-05/ [NUMBER] від 04.07.2025 щодо неможливості проведення перевірки ФОП [PERSON] (п.н. [NUMBER] ) за податковою адресою. Головним управлінням ДПС у Чернігівській області направлено лист до установ банку, в якому у ФОП [PERSON] відкриті рахунки, з проханням надати інформацію по вказаним розрахунковим рахункам. До Головного управління ДПС у Чернігівській області надійшла відмова в наданні запитуваної інформації з посиланням на ст.60 та ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Зазначають, що розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю необхідна з метою використання при проведенні перевірки ФОП [PERSON] , оскільки з огляду на все вищезазначене, у даному випадку, єдиним можливим способом проведення перевірки є дослідження руху коштів на рахунках ФОП [PERSON] . Правовий режим банківської таємниці визначається, зокрема, статтями 1058, 1076 Цивільного кодексу України, статтями 60 - 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Відповідно до ст. 1076 Цивільного кодексу України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Статтею 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Встановлений законом режим банківської таємниці не має абсолютного характеру, оскільки передбачено правомірні правові дії щодо розкриття такого виду інформації, і саме на суд як орган державної влади покладено обов`язок у кожному конкретному випадку оцінити нагальну потребу в розкритті такої інформації. Статтею 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до частини першої якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону). З аналізу зазначеного закону слідує, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом. Сама по собі необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено. Відповідно до пунктів 20.1.4. і 20.1.5. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; отримувати безоплатно від платників податків, а також від Національного банку України, банків, інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей довідки у порядку та на підставах, визначених цим Кодексом, з урахуванням законів, що визначають порядок розкриття зазначеними особами інформації, що містить банківську таємницю, таємницю надавача платіжних послуг, інформацію щодо дотримання встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність", а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів/електронних грошей на рахунках у банку/небанківському надавачу платіжних послуг, електронних гаманцях, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. У статті 75 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. Водночас своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2019 року у справі №752/19172/18, у постанові від 28 травня 2020 року у справі №761/13288/19. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви Головного управління ДПС у Чернігівській області, оскільки судом встановлено наявність правових підстав для надання такої інформації, а також повноважень заявника на отримання вказаної інформації. У відповідності до ч. 3 ст. 350 та п. 6 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13.03.2026, є дата складення повного судового рішення 30.03.2026.

Outcome: approved