Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

30.12.2025 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» в особі представника адвоката Столітнього Михайла Миколайовича до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 08.01.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 5232280 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 5 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку. 08.01.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено Додатковий договір до Договору № 5232280 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.01.2025. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 7 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку. Враховуючи внесені зміни до Договору, які оформлені Додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п. 1.2 1.3. Додаткового договору) сума кредиту на дату укладення Додаткового договору, склала 12 000 грн. В подальшому, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем власних боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 31.07.2025 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 31/07/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Так, до позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 31.07.2025 № 31/07/2025 перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 5232280 від 08.01.2025 загальним розміром 42 281,5 грн, з якої: заборгованість з тіла кредиту 12 000 грн, заборгованість за процентами 23 081,5 грн, штрафні санкції 6 000 грн, комісії за надання кредиту 1 200,00 грн. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до Позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Фактично відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 5232280 від 08.01.2025 року загальною сумою 58 697,5 грн, яка складається з тіла кредиту 12 000 грн, нарахованих процентів первісним кредитором 23 081,5 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 144 календарних днів 16 416 грн, штрафні санкції 6 000 грн, комісії за надання кредиту 1 200,00 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості загальним розміром 58 697,50 грн, сплачений судовий збір 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2026 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. 12.02.2026 представник відповідача подала відзив на позов, в якому зазначає, що позивачем не надано доказів того, що договір № 5232280 від 08.01.2025 був підписаний відповідачем. Додані до позову документи подані у вигляді сканованої копії не містять електронних підписів кредитодавця та позичальника. Позивач не надає жодних належних доказів ідентифікації Відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора при вході в особистий кабінет, отримання одноразових ідентифікаторів та їх використання для підписання оспорюваного кредитного правочину. Зазначення у тексті договору особистих даних Відповідача (прізвище, ім`я, по батькові відповідача, адреса його проживання та ідентифікаційний код) не підтверджує підписання останнім кредитного договору в електронній формі. Позивачем не доведено жодними належними та достовірними доказами того, що під час створення між кредитором та Відповідачем вищезазначеного документу, він був захищений від редагування/зміни будь- якими особами, а сама форма створюється автоматично системою та захищається від змін. у матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору та додаткового договору до нього, акцепт оферти на укладення кредитного договору та додаткового договору до нього, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник, при укладанні договору. Позивач до матеріалів позовної заяви додає Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у редакції від 08.04.2024. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила, додані до позовної заяви, розумів Відповідач та ознайомився і погодився з ними начебто підписуючи кредитний правочин. У наданих Паспортах споживчого кредиту зазначено, що інформація щодо обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконують свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Позивачем до позовної заяви не долучено жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань по Кредитному договору №5232280 від 08.01.2025. У зв`язки відсутністю в матеріалах справи вказаних документів, відсутня можливість перевірити як факт наявності заборгованості у Відповідача, так і встанови її розмір. Нарахування відсотків в розмірі більше 50% тіла кредиту Відповідач вважає незаконним та таким, шо порушує вимоги чинного законодавства. ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» є неналежним позивачем, оскільки не набув права вимоги за договором. Позивачем неправильно нараховані проценти за 144 дня. Умови договору про сплату комісії за видачу кредиту є нікчемними. Незаконною є вимога про стягнення штрафних санкцій. Просить у позові відмовити. 16.02.2026 представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що на підтвердження укладання Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № № 5232280 від 08.01.2025 з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «74341», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір. Додатковий договір № 5232280 від 08.01.2025 було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «954631». Відповідач, оформлюючи кредитний договір, заходить на Вебсайт ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» https:/credit7.ua, в тому числі через Мобільний додаток «Credit7», реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст Кредитного договору та де він має змогу ознайомитись з Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Таким чином, Відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки Відповідач. Тому 08.01.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір № 4027066 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідачем на підтвердження укладення кредитного договору було здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, що підтверджується розрахунком заборгованості. Факт часткового погашення заборгованості свідчить про визнання відповідачем як факту укладення кредитного договору, так і факту наявності невиконаних зобов`язань за ним. Зарахування кредитних коштів на вказану відповідачем платіжну картку здійснено згідно з п.10 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого Постановою Правління НБУ від 03 листопада 2021 року № 113 Договори. Кредитні кошти Відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб, обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку. 31.07.2025 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 31/07/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Позивачем було надано розрахунок заборгованості по кредитному Договору, який оформлений належним чином як документ Товариства, що підписаний Директором ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» скріплений печаткою Товариства. 02.03.2026 представник відповідача подала додаткові пояснення, в яких, спираючись на зміст відзиву на позовну заяви, заперечує проти доводів представника позивача. Також зазначила, що вартість правничої допомоги в сумі 10 000,00 грн з огляду на малозначність справи та складність написання процесуальних документів по вказаній цивільній справі є значно завищеною та не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. 12.03.2026 суд завершив розгляд цієї справи та перейшов до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши перевчу для виготовлення його повного тексту до 31.03.2026. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а відповідач заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.01.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 5232280 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у сумі 5000 грн. Згідно з листом ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» вих. №759-0108 від 01.08.2025 ним були перераховані 5000 грн. 08.01.2025 на платіжну карту клієнта [NUMBER] . 08.01.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Додатковий договір до Договору № 5232280 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у сумі 7000 грн. Відповідно до реквізитів Договору № 5232280 від 08.01.2025, відповідач підписав його за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «74341». Додатковий договір № 5232280 від 08.01.2025 було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «954631». Паспорти споживчого кредиту були підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «99369». Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, інформаційне повідомлення були підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «74341». Умовами Договору з урахуванням змін, внесених додатковим договором, сторони узгодили наступні умови - п. 1.2. -сума кредиту складає 12000,00 грн. Згідно з п. 1.3 Договору Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Комісія за надання кредиту становить 1200,00 грн. Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 0,95 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] (п. 2.1); Сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору (п. 4.1); клієнт здійснює платежі за Договором у розмірі та у строки визначені цим Договором. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у черговості згідно зі ст.19 Закону України «Про споживче кредитування, а саме: у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми Кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до Договору (п.п. 4.6, 4.6.1, 4.6.2, 4.6.3). Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Реєстраційні дії щодо зміни найменування Товариства проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації 10.12.2024, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №1000681070010062201 від 10.12.2024 року. 31.07.2025 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 31/07/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 5232280 від 08.01.2025 загальним розміром 42 281,5 грн, з якої: заборгованість з тіла кредиту 12 000 грн, заборгованості за процентами 23 081,5 грн, штрафні санкції 6 000 грн, комісії за надання кредиту 1 200,00 грн. Згідно п. 1.1. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2 та надходження ціни продажу в повному обсязі відповідно до п.3.3 цього договору на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта - підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості. Платіжною інструкцією № 3704 від 04.08.2025 ТОВ ««Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на підставі договору факторингу № 31/07/2025 від 31.07.2025 сплатила ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 2851827,59 грн. без ПДВ. З акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 31/07/2025 від 31.07.2025 вбачається, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало, а ТОВ ««Фінансова компанія «Фінтраст Україна» прийняло реєстр боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 31/07/2025 від 31.07.2025 до а ТОВ ««Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором №№ 5232280 від 08.02.2025 загальна сума заборгованості склала 42 281,5 грн, з якої: заборгованість з тіла кредиту 12 000 грн, заборгованість за процентами 23 081,5 грн, штрафні санкції 6 000 грн, комісії за надання кредиту 1 200,00 грн. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» листом від 01.08.2025 проінформувало ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», що відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 31/07/2025 від 31.07.2025, повідомило Боржників про відступлення права вимоги в особистих кабінетах, в тому числі боржника за договором № 5262280. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» [PERSON] має заборгованість за Договором № 5232280 від 08.01.2025 за період з 08.01.2025 по 31.07.2025 загальною сумою 42 281,5 грн, з якої: заборгованість з тіла кредиту 12 000 грн, заборгованість за процентами 23 081,5 грн, штрафні санкції 6 000 грн, комісії за надання кредиту 1 200,00 грн. 23.01.2025 погасив заборгованість у сумі 450 грн. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», [PERSON] має заборгованість за Договором № 5232280 від 08.01.2025 за період з 01.08.2025 по 22.12.2025 загальною сумою 58 697,5 грн, яка складається з тіла кредиту 12 000 грн, нарахованих процентів первісним кредитором 23 081,5 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 144 календарних днів 16 416 грн, штрафні санкції 6 000 грн, комісії за надання кредиту 1 200,00 грн. З відповіді АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» №81-15-9/2619-БТ від 12.02.2026 вбачається, що банківська карта № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . З виписки з рахунку [PERSON] вбачається, що 08.01.2025 він отримав перекази у розмірах 5000 грн. та 7000 грн. Відповідно до частин 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому виді, що передбачено статтею 205, 207 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із урахуванням наведеного, виходячи із встановлених обставин справи та визначених відповідно до них правовідносин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення договірних прав позивача, а тому на його захист з відповідача підлягають стягненню у цій справі заборгованість по кредиту та по несплаченим відсоткам за користування кредитом, шляхом задоволення позовних вимог позивача у цій справі в повному обсязі. Враховуючи, що кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, то на правовідносини, які склались між сторонами, поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, суд вважає, що нарахування позивачем штрафних санкцій у розмірі 6000,00 грн. є неправомірним, а тому ці вимоги не підлягають задоволенню. Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований. Позивачем належними та допустимими доказами доведені його вимоги. Дії кредитора по укладанню договору та додаткового договору№ 5232280, договору факторингу № 31/07/2025, нарахуванню процентів та комісії відповідають наведеним нормам законодавства та умовам договору. Заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві та додаткових поясненнях, є безпідставними. Так, відповідач зазначає, що позивач не надав жодних належних доказів ідентифікації Відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора при вході в особистий кабінет, отримання одноразових ідентифікаторів та їх використання для підписання оспорюваного кредитного правочину. отримання одноразових ідентифікаторів. Однак, позивач надав до позову копії договору та додаткового договору № 5232280 від 08.01.2025, паспортів споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, інформаційного повідомлення, які відповідач підписав за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами. Вказані документи містять повну інформацію про кредит, як то процентну ставку, суму, строк, загальні витрати, реальну річну ставку, графік платежів та штрафи. Посилання відповідача на те, що матеріали справи не містять підтверджень того які саме Правила надання коштів та банківських металів у кредит, розумів Відповідач та ознайомився і погодився з ними, є недоречним, оскільки уся необхідна інформація була вказана у наведених документах. . З відповіді АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та з виписки з рахунку вбачається, що на банківську карту № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] , [INFO] були здійснені перекази у розмірах 5000 грн. та 7000 грн. Відповідач зазначає, що у зв`язки відсутністю в матеріалах справи жодних первинних бухгалтерських документів, відсутня можливість перевірити як факт наявності заборгованості у Відповідача, так і встанови її розмір. Первинні бухгалтерські документи це письмові або електронні свідчення господарських операцій (купівля, продаж, рух коштів, кадри), що змінюють активи чи зобов`язання компанії. А наявність та розмір заборгованості визначені у розрахунках заборгованості [PERSON] , виконаними ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Відповідач зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» є неналежним позивачем, оскільки не набув права вимоги за договором. У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012). До позову ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» надало Договір факторингу № 31/07/2025, доказ оплати за договором, акт прийому-передачі реєстру боржників, витяг з Реєстру боржників. Тому, ці доводи відповідача є неспроможними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором у розмірі 52 697,5 грн, яка складається з тіла кредиту 12 000 грн, нарахованих процентів первісним кредитором 23 081,5 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 144 календарних днів 16 416 грн, комісії за надання кредиту 1 200,00 грн. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 89.78%, тому сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає: 89,78*2422,4/100 =2 174,83 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. У відповідності до частини другої ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Позивачем надано суду докази на підтвердження понесених витрат: копію Договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»; копію заявки №14439 від 24.11.2025 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024; копію рахунку на оплату № 14439-22/12-2025 від 22.12.2025 на суму 10000,00 грн.; копію Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 22.12.2025. Актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 сторонами визначено види виконаних робіт (наданих послуг) та їх вартість: 1) Зустріч Адвоката та Клієнта, надання Адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства (0,5 год.)440 грн.; 2) Дослідження наданих Клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи (1 год.)840 грн.; 3) Аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства (0,5 год.)440 грн.; 4) Підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів Клієнта, узгодження обраної позиції з Клієнтом (1 год.)840 грн.; 5) Письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної Клієнтом позиції захисту прав та інтересів (1 год.)840 грн.; 6) Проведення Адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів (1 год.)840 грн.; 7) Складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором (2 год.)1640,00 грн.; 8) Складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи) (1 год.)840 грн.; 9) Складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо) (2 год.)1640 грн.; 10) Представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою Клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором, в тому числі участь у судових засіданнях (2 год.)1640,00 грн. Суд вважає, що, що позивачем підтверджено витрати на правничу допомогу на суму 7520,00 грн. Витрати за письмову юридичну консультацію/складання письмового консультаційного висновку на 840 грн. та представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства, в тому числі участь у судових засіданнях на суму 1640,00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки таки послуги не надавалися. Суд, дослідивши документи на підтвердження надання позивачу правничої допомоги, враховуючи складність справи, значення справи для сторін, розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без явки сторін та їх представників, з урахуванням вимог розумності та справедливості, реальності адвокатських витрат, дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7520,00 грн.

Outcome: partial