Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області через свого представника Кудіну А.В. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачем умов договорів щодо порядку повернення кредитних коштів та не виконання грошових зобов`язань, у зв`язку із чим в нього виникла заборгованість за кредитним договором № 71552728 про надання кредиту від 03.03.2025 року в розмірі 22 275,00 грн, яка складається з: 7 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 525,00 грн сума заборгованості за відсотками; 14 000,00 грн сума заборгованості за пенею; 750,00 грн комісія за надання кредиту. А також позивач просить стягнути понесені судові витрати. 03.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит № 71552728. Відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору та в нього сформувалась заборгованість. 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і до відповідача. Представник позивача в прохальній частині просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідачку було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення ухвали суду за місцем її реєстрації. Рекомендоване повідомлення повернулось із зазначенням: «вручено особисто». Відтак, відповідачка вважається належним чином повідомлена про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву від відповідачки не надходило. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, зі згоди позивача, та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 23 лютого 2026 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлені судом обставини: На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено наступне. 03.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит № 71552728, шляхом підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором 76168. Згідно кредитного договору були визначені наступні умови надання кредиту: тип кредиту кредит; сума кредиту 5 000,00 грн; строк кредиту 30 днів; дата повернення 01.04.2025 року; тип процентної ставки фіксована; процентна ставка - 0,250 % в день; Детальні терміни(дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору; комісія - 15 % від суми наданого кредиту, що складає 750,00 грн; пеня 4 % в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 6 125,00 грн. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . На підтвердження виконання умов кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000103186/ТНПП від 08.01.2026 року, відповідно до якої було успішно перераховано кошти 03.03.2025 року; Номер платежу 53b12f3b-edb8-4bea-9826-56d2a327387b; Сума 5000.00 грн; Отримувач [PERSON] - ЕПЗ номер [NUMBER] . Тобто, первісний кредитор виконав належним чином умови договору та надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 5 000,00 грн. 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і до відповідача. Відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору та згідно розрахунку заборгованості та реєстру боржників в нього сформувалась заборгованість в загальній сумі 22 275,00 грн, яка складається з: 7 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 525,00 грн сума заборгованості за відсотками; 14 000,00 грн сума заборгованості за пенею; 750,00 грн комісія за надання кредиту. Як вбачається із розрахунку заборгованості з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ст. 1046 ЦК України за договором кредиту одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму кредиту) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір кредиту є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронні довірчі послуги» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, положеннями ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Судом встановлено, що 03.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит № 71552728, шляхом підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, та останньому надано кредит у розмірі 5 000,00 грн. 27.03.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 27/03/25, набуло право вимоги до відповідача. Відповідач не виконав умови кредитного договору, і в нього виникла заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості в загальному розмірі 22 275,00 грн, яка складається з: 7 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 525,00 грн сума заборгованості за відсотками; 14 000,00 грн сума заборгованості за пенею; 750,00 грн комісія за надання кредиту. Однак, суд дослідивши матеріали встановив, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 5 000,00 грн, однак щодо укладення кредитного договору та переказу відповідачу кредиту в розмірі 2 000,00 грн в матеріалах справи відсутні будь які докази, а тому суд вважає за необхідно відмовити в цій частині позовних вимог. Також суд зауважує, що оскільки кредитний договір № 71552728 укладено між сторонами 03.03.2025 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який до теперішнього часу не припинено і не скасовано, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 14 000,00 грн, нарахованої за порушення зобов`язань не підлягають задоволенню. Також суд зауважує, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі №524/5152/15. За таких обставин, умови кредитного договору щодо встановлення плати за послуги з надання позики і відповідно сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 750,00 грн є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати відповідача боржником за цим платежем, що свідчить про безпідставність заявлених в цій частині вимог які не підлягають задоволенню. Згідно умов договору та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, сума кредиту 5 000,00 грн; строк кредиту 30 днів; процентна ставка - 0,250 % в день, тобто заборгованість по відсоткам, що підлягає стягненню із відповідача становить 375,00 грн. В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідно задовольнити, оскільки на день розгляду справи, відповідачем не надано доказів про виконання свого зобов`язання в частині сплати заборгованості за договором. Судові витрати: Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог заяви, судові витрати, які понесли або планують понести у зв`язку із розглядом справи зазначено: судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 15406 від 06.02.2026 про сплату судового збору в сумі 2 662,40 грн. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 5 375,00 грн, з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (24,13 %), а саме судового збору 642,44 грн. Підтверджуючих доказів щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 1 664,00 грн, сторона позивача не надала. А тому суд вважає за необхідне відмовити в частині задоволення вищезазначених витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial