Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. Представник - адвокат Крохмалюк С.С. в інтересах довірителя [PERSON] звернулась в Галицький районний суд Івано-Франківської області з позовом до Галицької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та просить визнати за [PERSON] право власності на гараж [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно. За життя останній склав заповіт, посвідчений в Галицькій державній нотаріальній конторі Галицького району Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 року, яким заповів позивачу все своє майно. Спадкове майно складається з гаражу [ADDRESS] . Для оформлення спадщини на гараж позивач звернувся до Галицької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, проте відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. З метою реалізації спадкових прав [PERSON] змушений звернутись до суду з даним позовом. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] , не з`явився, однак його представниця адвокатка Крохмалюк С.С. подала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. В підготовче судове засідання відповідач Галицька міська рада представника не скерувала. Представницею ради О. Гречух через електронний суд подано заяву про розгляд справи без участі представника та про визнання позову. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, їх представників, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів. 2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [INFO] помер [PERSON] , батько позивача, що стверджується копіями свідоцтв про народження позивача та про смерть [PERSON] (а.с.9). [PERSON] на випадок смерті залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Галицької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 року, яким заповів позивачу все своє майно. Заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с.10). Згідно довідки виданої Івано-Франківським ОБТІ від 07 листопада 2025 року №00153, реєстрація права власності на гараж [ADDRESS] не проводилася (а.с.11). Відповідно до даних наявної у справі копії технічного паспорта на гараж (машино-місце) № [NUMBER] , що розташований за адресою: [ADDRESS] від 07 листопада 2025 року, виготовленого на замовлення позивачки, загальна площа гаража становить 29,2 м2 (а.с. 12-14). Згідно довідки Галицької міської ради, №02.1-18/2036 від 05 листопада 2025 року, померлому [PERSON] належав гараж , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Галицької міської ради народних депутатів №49 від 11 квітня 1991 року (а.с. 15-16). Згідно звіту про незалежну оцінку гаражу за адресою: [ADDRESS] , оціночна вартість об`єкту оцінки становить 126 300 (сто двадцять шість тисяч триста) грн. (а.с.17). Згідно довідки Галицької державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №247/2025 на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , 1950 року народження, який помер [INFO] та на день смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , спадкоємцем за заповітом є його син [PERSON] (а.с.19). Державним нотаріусом Галицької державної нотаріальної контори Л.Кіщук заведено спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №83090026 від 31 жовтня 2025 року (а.с. 18) та копією спадкової справи (а.с. 32-71). Постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.18,). Позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак постановою державного нотаріуса Кіщук Л.І. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.20). 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини 4 статті 200 та частини 4 ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні є підставою для ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до частини 4, 5статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259 ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259, частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Враховуючи належність повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, наявність клопотання представника відповідача про розгляд справи у його та відповідача відсутності, суд констатує про відсутність перешкод для розгляду справи. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В судовому засіданні встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом є позивач [PERSON] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (с. 1261 ЦК України). Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.1,5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 року» зазначив що, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Таким чином при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у по господарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, з урахуванням доказів, наявних в матеріалах справи, суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги позивача.

Outcome: approved