Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-06 00:00:00

КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради звернувся 06.01.2026 р. до суду із заявою, в якій просило вирішити питання про госпіталізацію до даного закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначено наступне. Госпіталізована вперше. Зі слів сина, психічний стан пацієнтки змінився 2 роки тому, коли раптово звільнилась з роботи, стала поводитись неадекватно, заклеювала скотчем вікна, палила свічки, писала на вікнах «Спаси и Сохрани», обливала кути водою. Почала вішати на себе люстерця, щоб відражати ракети, підкладала ганчір`я під двері та затикала щілини посилаючись на сморід. Останні два місяці відмовляється від їжі, значно втратила у вазі. Розмовляє сама до себе, бачить у вікні незнайомців, вважає, що хтось труїть її, хоче позбавити квартири. Зверталася до поліції, вважала, що син у змові зі злочинцями. Ночами не спить, стукає в двері до сусудів каже, що хтось намагається проникнути у квартиру, тікає з дому, бігає вулицею, чіпляється до перехожих, б`є сина. Останні два дні зовсім не їсть та не п`є, твердить, що її труять кислотою. Напередодні госпіталізації втекла з дому, бігла проїзжою частиною по зустрічній смузі, кидалася під транспорт. Потім кричала, чіплялась до перехожих, ходила дворами та била автівки. Затримана нарядом поліції, передана спеціалізованій психіатричній бригаді швидкої медичної допомоги, лікар [PERSON] , доставлена до прийомного відділення в стані психомоторного збудження. Згоду на госпіталізації надала, у зв' язку з чим була тоспіталізована у примусовому порядку. 06.04.2026 р. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, за результатами огляду, комісія дійшла висновку, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічноrо розладу у формі маячного (шизофреноподібного) розладу органічного походження. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна та обгрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіаричного стаціонару. На підставі вищевказаного, заявник просить госпіталізувати [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб Запорізької обласної ради (м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-а) у примусовому порядку. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Лікар-психіатр КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради зазначив, що внаслідок психічного стану [PERSON] наразі є небезпечною для себе та оточуючих. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала відносно задоволення цієї заяви. Заінтересована особа [PERSON] підтримас заяву та просив її задовольнити. Захисник Позднякова Н.Л. в судовому засіданні не заперечувала відносно задоволення цієї заяви. Прокурор підтримала заяву та просила її задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, особу, відносно якої заявлені вимоги, лікаря-психіатра, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Відповідно до ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка досягла 14 років, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Госпіталізація особи у цьому випадку здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. До винесення судом рішення лікування може проводитися за рішенням лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів). Із заяви заінтересованої особи [PERSON] та рапорту працівника поліції вбачається, що протягом двох років [PERSON] дивно поводить себе, говорити нісенітниці, останнім часом нічого не їла та не пила, почала тікати з дому, чіпляється до перехожих. 04.04.2026 р. [PERSON] було доставлено до відділу поліції для всіх обставин події. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 06.04.2026 року, Госпіталізована вперше. Зі слів сина, психічний стан пацієнтки змінився 2 роки тому, коли раптово звільнилась з роботи, стала поводитись неадекватно, заклеювала скотчем вікна, палила свічки, писала на вікнах «Спаси и Сохрани», обливала кути водою. Почала вішати на себе люстерця, щоб відражати ракети, підкладала ганчір`я під двері та затикала щілини посилаючись на сморід. Останні два місяці відмовляється від їжі, значно втратила у вазі. Розмовляє сама до себе, бачить у вікні незнайомців, вважає, що хтось труїть її, хоче позбавити квартири. Зверталася до поліції, вважала, що син у змові зі злочинцями. Ночами не спить, стукає в двері до сусудів каже, що хтось намагається проникнути у квартиру, тікає з дому, бігає вулицею, чіпляється до перехожих, б`є сина. Останні два дні зовсім не їсть та не п`є, твердить, що її труять кислотою. Напередодні госпіталізації втекла з дому, бігла проїзжою частиною по зустрічній смузі, кидалася під транспорт. Потім кричала, чіплялась до перехожих, ходила дворами та била автівки. Затримана нарядом поліції, передана спеціалізованій психіатричній бригаді швидкої медичної допомоги, лікар [PERSON] , доставлена до прийомного відділення в стані психомоторного збудження. Згоду на госпіталізації надала, у зв' язку з чим була тоспіталізована у примусовому порядку. Під час огляду: знаходиться у ліжку, лежить і заплющеними очима. Продуктивний контакт не складає, на звернення не реагує, інструкції не виконує, відвертається від співрозмовників, мутична, негативістична. Хворобливих переживань не розкриває. Критичні функії порушені. За результатами огляду [PERSON] комісією лікарів-психіатрів встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі маячного (шизофреноподібного) розладу органічного походження. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна та обгрунтована. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіаричного стаціонару. Суд, оцінивши вищевказані докази, дійшов висновку, є підстави для задоволення цієї заяви, оскільки в судовому засіданні встановлено, що особа відносно, якої ставиться питання про її примусову госпіталізацію до клінічного закладу з надання психіатричної допомоги для лікування [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад і наразі внаслідок свого психічного стану вона є небезпечною для себе та оточуючих, і її належне лікування та обстеження можливе лише в умовах стаціонару клінічного закладу з надання психіатричної допомоги.

Outcome: approved