Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

У лютому 2026 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.11.2023 № 010/30256/82/1579062 у розмірі 12225,10 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] уклали кредитний договір №010/30256/82/1579062, підписанням якого позичальник підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. 17.07.2025 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «ЕАПБ» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-78 F у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило позивачу своє право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі, в тому числі і до [PERSON] . Таким чином, позивач набув право вимоги до відповідача на суму заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 12225,10 грн. Оскільки зобов`язання [PERSON] з повернення кредитних коштів залишаються невиконаними, ТОВ «ФК «ЕАПБ» просило стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 26.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, проте надіслав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч. 2 ст.242 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши надані докази у справі в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 21.11.2023 [PERSON] звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» з метою отримання банківських послуг і підписав заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту Кредитна картка №010/30256/82/1579062. Умовами вказаної заяви передбачено, що банк відкриває [PERSON] картковий рахунок в гривні, випускає та надає клієнту платіжну картку (далі ПК), а також забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ПК абро їх реквізитів відповідно до правил Платіжних систем, Правил та Тарифів на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. На умовах Заяви, з дати встановлення (зміни) поточного ліміту клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Розмір поточного кредиту на дату підписання заяви становить 0 грн. та може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених п.2.1 Заяви. Розмір поточного ліміту на дату початку кредитування 10000,00 грн. Строк кредиту становить 158 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту (Дата початку кредитування). Проценти за користування кредитом в стому числі за користування недозволеним овердрафтом процента ставка фіксована 48% річних, відповідно до п. 3.4 заяви. Розділом 5 заяви передбачено порядок погашення заборгованості за кредитом. Проценти нараховуються та сплачуються Клієнтом щомісяця з урахуванням Пільгового періоду в порядку, визначеному підпунктами 2.5.1. - 2.5.4. пункту 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил. Відповідно до п. 5.2. заяви Клієнт зобов?язаний сплачувати Банку обов?язковий щомісячний платіж за користування Кредитом в розмірі п?ять відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення заборгованості за Кредитом, в т.ч. Недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5.-2.5.13 пункту 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил. Розпискою від 21.11.2023 підтверджується отримання [PERSON] платіжної карти № [NUMBER] . Також [PERSON] 21.11.2023 підписав Паспорт споживчого кредиту до договору надання коштів, який містить умови договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 010/30256/82/1579062, сума боргу відповідача станом на 17.07.2025 становить 12225,10 грн. 17.07.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Раййфайзен Банк» уклали договір відступлення права вимоги №114/2-78 F, за умовами якого відповідно до ст. 512-519 ЦК України, первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. В п. 2.3 договору № 114/2-78 F зазначено, що внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим договором, Новий кредитор заміняє первісного кредитора у Кредитних договорах та Договорах забезпечення, що входять до портфелю заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників та поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення. Згідно реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/2-78 F від 17.07.2025 ТОВ «ФК «ЕАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] за заборгованістю, яка виникла за договором № 010/30256/82/1579062 в загальному розмірі 12225,10 грн. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). У силу вимог статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Положеннями статті 610 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. У відповідності до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, за змістом наведених норм права, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. Будь-яких доказів, які б підтверджували погашення заборгованості відповідачем до суду не надано, натомість відповідач визнав позов у повному обсязі. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] уклавши договір з АТ «Райффайзен Банк Аваль», за яким ним було отримано кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 12 225, 10 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті є передбаченою ч.1 ст. 142 ЦПК України підставою для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та покладення іншої частини таких судових витрат на відповідача.

Outcome: approved