Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем у справі, [PERSON] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 грудня 2015 року між позивачем і відповідачем, [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстровано у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 604. Від шлюбу сторони у справі мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між позивачем та дружиною виникали непорозуміння, що спричиняло повсякденні сварки, навіть через незначні дрібниці, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім`ї, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам. Примирення з відповідачем неможливе. Спроби збереження сім`ї позивач вважає недоцільними, оскільки факт її існування лише формальний; тривалий час позивач та його дружина живуть кожен своїм особистим життям. Відповідно, зникла можливість бути їхній сім`ї суспільно корисною, і взагалі складовою самого суспільства. Спільне життя між сторонами не склалося. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу буде протирічити їхнім інтересам. З кінця 2022 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі обох з подружжя. Після розірвання шлюбу не буде порушено їхні особисті та майнові права. Позивач у справі, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, строк для примирення не надавати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Оскільки позивач виявила бажання розірвати шлюб та не має наміру більше зберігати родину, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Як визначено ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Приймаючи до уваги те, що позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем та не бажає відновлювати сімейні відносини, посилаючись на те, що між ними відношення погіршились до того рівня, що відновлення їх неможливе, суд вважає недоцільним надавати їм строк для примирення. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, а також на те, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між сторонами у справі розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved