Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

01.07.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява представника позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» Анохіної Ольги Олексіївни до [PERSON] про стягнення заборгованості за трьома кредитними договорами в загальній сумі 176 840.16 гривень. В обгрунтування позовних вимог вказано, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитні договори: -28.07.2020 року кредитний договір № 2001645950401, відповідно до якого позичальнику видано кредит у сумі 21 410.00 грн; -23.02.2023 року кредитний договір № 1011298637, на підставі якого позичальнику видано кредит у сумі 50 290.67 грн; -21.03.2023 року кредитний договір № 1011468234, відповідно до якого позичальнику видано кредит у сумі 61 693.74 грн. Згідно умов кредитних договорів відповідач зобов`язувався сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Оскільки відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, то станом на 09.04.2025 року виникла заборгованість, яка складає: - по кредитному договору від 28.07.2020 року № 2001645950401 у сумі 42 916.73 грн, з яких: 18 769.18 грн заборгованість за кредитом, 24 147.55 заборгованість за процентами; - по кредитному договору від 23.02.2023 року № 1011298637 у сумі 57 622.41 грн, з яких: 42 035.17 грн заборгованість за кредитом, 6.86 грн заборгованість за процентами, 15 580.38 грн заборгованість за комісією; - по кредитному договору від 21.03.2023 року № 1011468234 у сумі 76 301.02 грн, з яких: 56 259.90 грн заборгованість за кредитом, 08.63 грн заборгованість за процентами, 20 032.49 грн заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості за вказаними договорами складає 176 840.16 грн. Так як відповідач не реагує на письмові вимоги банку щодо погашення заборгованості, то представник АТ «ПУМБ» звернувся до суду з даним позовом. 15.09.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача до суду не з`явилась. У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Від відповідача відзив на позов чи клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження до суду не надходили. Проте відповідач надав суду письмову заяву, в якій ствердив, що дійсно отримував кредитні кошти, погашення кредиту не здійснював вчасно у зв`язку з тяжкими сімейними обставинами, просив справу розглядати за його відсутності. Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідні до них правовідносини. 28.07.2020 року АТ «ПУМБ» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2001645950401, відповідно до якого позичальнику видано кредит у сумі 21 410.00 грн, шляхом підписання відповідачем заяви № 2001645950401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «ПУМБ», яка розміщена на веб-сайті Банку: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті Договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін). У заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено, що відповідач (клієнт) просив встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, Кредитний ліміт у сумі 20 100.00 грн.; стандартна процентна ставка складає процентної ставки складає 47.88 %; реальна річна процентна ставка складає 47.88 %; строк дії Кредитного ліміту 12 місяців. Перед підписанням заяви відповідач ознайомився з умовами Паспорта споживчого кредиту який містить аналогічні умови кредитування. Відповідно до Довідки про збільшення кредитного ліміту по кредитному договору № 2001645950401 [PERSON] збільшено кредитний ліміт до 21 410.00 грн. Станом на 09.04.2025 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредитному договору від 28.07.2020 року № 2001645950401 у сумі 42 916.73 грн, з яких: 18 769.18 грн заборгованість за кредитом, 24 147.55 заборгованість за процентами, що стверджується відповідним розрахунком заборгованості, наданим позивачем. 23.02.2023 року АТ «ПУМБ» та [PERSON] уклали кредитний договір № 1011298637, на підставі якого позичальнику видано кредит у сумі 50 290.67 грн, шляхом підписання відповідачем заяви № 1011298637 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «ПУМБ», яка розміщена на веб-сайті Банку: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті Договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін). У заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено, що відповідач (клієнт) просив надати йому споживчий кредит у сумі 50 290.67 грн з метою погашення заборгованості; розмір процентної ставки складає 0.01 % річних; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 1.4 %, строк дії Кредитного ліміту 36 місяців. Перед підписанням заяви відповідач ознайомився з умовами Паспорта споживчого кредиту який містить аналогічні умови кредитування. Станом на 09.04.2025 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредитному договору від 23.02.2023 року № 1011298637 у сумі 57 622.41 грн, з яких: 42 035.17 грн заборгованість за кредитом, 6.86 грн заборгованість за процентами, 15 580.38 грн заборгованість за комісією, що стверджується відповідним розрахунком заборгованості, наданим позивачем. 21.03.2023 року АТ «ПУМБ» та [PERSON] уклали кредитний договір № 1011468234, відповідно до якого позичальнику видано кредит у сумі 61 693.74 грн, шляхом підписання відповідачем заяви № 1011468234 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «ПУМБ», яка розміщена на веб-сайті Банку: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін) У заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено, що відповідач (клієнт) просив надати споживчий кредит у сумі 61 693.74 грн з метою погашення заборгованості; розмір річної процентної ставки складає 0,01 %; строк дії Кредитного ліміту 48 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4%, схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами). Перед підписанням заяви відповідач ознайомився з умовами Паспорта споживчого кредиту який містить аналогічні умови кредитування. Станом на 09.04.2025 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредитному договору від 21.03.2023 року № 1011468234 у сумі 76 301.02 грн, з яких: 56 259.90 грн заборгованість за кредитом, 08.63 грн заборгованість за процентами, 20 032.49 грн заборгованість за комісією, що стверджується відповідним розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Таким чином між сторонами виникли зобов`язальні цивільно-правові правовідносини у сфері кредитування, що регулюються нормами ЦК України. Виріщуючи спір по суті суд виходить з наступного. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України). Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Так, відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті12, частини першої статті81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що розмір заборгованості та її складові відповідачем не спростовано, контррозрахунку та/або доказів часткової чи повної сплати заборгованості суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ»: - заборгованість по кредитному договору від 28.07.2020 року № 2001645950401 у сумі 42 916.73 грн, з яких: 18 769.18 грн заборгованість за кредитом, 24 147.55 заборгованість за процентами; - заборгованість по кредитному договору від 23.02.2023 року № 1011298637 у сумі 42.42.03 грн, з яких: 42 035.17 грн заборгованість за кредитом, 06.86 грн заборгованість за процентами; - по кредитному договору від 21.03.2023 року № 1011468234 у сумі 56 268.53 грн, з яких: 56 259.90 грн заборгованість за кредитом, 08.63 грн заборгованість за процентами. Щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості за кредитними договорами суд зазначає про таке. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, як в заявах про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1011298637 від 23.02.2023 року та № 1011468234 від 21.03.2023 року, так і в паспортах споживчого кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касові операції, надання консультативних та інформаційних послуг) за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитних договорів, то положення заяви № 1011298637 від 23.02.2023 року та заяви № 1011468234 від 21.03.2023 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в частині стягнення з [PERSON] заборогованності по кредитному договору від 23.02.2023 року № 1011298637 за комісією у сумі 15 580.38 грн та заборгованості по кредитному договору від 21.03.2023 року № 1011468234 за комісією у сумі 20 032.49 грн задоволенню не підлягає. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив 2422.40 грн судового збору, які згідно виписки зараховані до спеціального державного бюджету України. Оскільки позов задоволено частково (79.86 %), то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1934.53 гривень.

Outcome: partial