Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.03.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3529108 в електронній формі, за яким позикодавець надав відповідачу грошові кошти в сумі 4000 грн. строком на 359 днів, з умовою сплати процентів за користування кредитом в розмірі 2% в день, в окремих випадках могла застосовуватись знижена (акційна) процентна ставка 0,01% в день. 28.11.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») був укладений договір факторингу № 01.02-77/23, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3529108 від 14.03.2023 року в загальній сумі 18449,93 грн., з якої: 3999,98 грн. - сума кредиту, 14449,95 грн. проценти. Оскільки відповідач свої зобов`язання за договором не виконав належним чином, позивач просив стягнути з нього заборгованість за вказаним договором в сумі 18 449,93 грн., з якої: 3999,98 грн. - сума кредиту, 14 449,95 грн. проценти. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. В тексті позову позивач просить розглядати справу без участі його представника та не заперечує проти винесення заочного рішення. 25.12.2025 року позов надійшов до суду через систему «Електронний суд». 30.12.2025 року відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням, яке повернулось до суду з відміткою про вручення. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3529108 від 14.03.2023 року з додатками № 1; копію паспорту споживчого кредиту від 14.03.2023 року; копію Правил надання коштів та у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна»; копію розрахунку заборгованості; копію повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04.03.2024 року; копію договору факторингу № 01.02-77/23 від 28.11.2023 року з додатками; копію платіжної інструкції від 29.11.2023 року; копію реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 28.11.2023 року; копію рішення єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» від 25.03.2024 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 14.03.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3529108 в електронній формі, за яким позикодавець надав відповідачу грошові кошти в сумі 4000 грн. строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2% в день. За умови сплати коштів в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту до 13.04.2023 року або протягом трьох календарних днів після дати цієї дати застосовуватиметься знижена процентна ставка 0,01% в день. З розрахунку заборгованості за договором № 3529108 від 14.03.2023 року станом на 28.11.2023 року вбачається, що відповідач частково сплатив борг за цим договором всього в сумі 2282,01 грн., з них 0,02 грн. тіло кредиту, 2281,99 грн. - проценти за користування кредитом. 28.11.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» року був укладений договір факторингу №01.02-77/23, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3529108 від 14.03.2023 року в загальній сумі 18 449,93 грн., з якої: 3999,98 грн. - сума кредиту, 14 449,95 грн. проценти. 25.03.2024 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» замінило назву на ТОВ «Свеа Фінанс». Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснював повні погашення по кредиту. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наявними у справі доказами підтверджується, що відповідно до частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, оформленого в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна», і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 3529108 від 14.03.2023 року згідно з розрахунками первісного кредитора становить 18 449,93 грн., з якої: 3999,98 грн. - сума кредиту, 14 449,95 грн. проценти. Така заборгованість розрахована в межах визначеного в договорі про надання коштів на умовах споживчого кредиту строку кредитування станом на дату відступлення права вимоги новому кредитору, що відповідає умовам договору факторингу. Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання належного виконання зобов`язання за кредитним договором, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором за сумою кредиту та процентами за користування ним. Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved