Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , згідно якої прохає суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №22032000091880 від 23.10.2018 у розмірі 20525,59 грн., витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. В обґрунтуванні позовних вимог вказали, що 23.10.2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22032000091880 за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби у сумі 19744,84 грн. АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав умови кредитного договору видав кредит позичальнику, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 20525,59 грн, яка складається з тіла кредиту 11801,08 грн та заборгованості по відсоткам 1813,81 грн, заборгованості по комісії 6910,70 грн. 15.12.2021року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та TOB «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №15/12/21 на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином ТОВ «Цикл Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №22032000091880 від 23.10.2018 року до [PERSON] за заборгованістю у сумі 20525,59 грн. За таких обставин позивач звернувся до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.02.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач - ТОВ «Цикл Фінанс» свого представника не направив, однак у позовній заяві просив провести розгляд справи без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки, правом на подання відзиву не скористалася. Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та з урахуванням клопотання позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 23.10.2018 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» укладено кредитний договір №22032000091880 за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби у розмірі 19744,84 грн. строком на 24 місяці, тобто до 23.10.2020 року з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 0,001 %, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5 %. Загальна вартість кредиту 36330,72 грн. Відповідач перед укладенням кредитного договору була ознайомлена з усіма його умовами і погодилася укласти договір саме на таких умовах, про що свідчить наявність її підпису у кредитному договорі, паспорті споживчого кредиту. АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав умови кредитного договору видав кредит позичальнику, натомість позичальник не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість, що вбачається з виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості, які були надані АТ «Банк Кредит Дніпро». Згідно наявного розрахунку заборгованості, станом на 14.12.2021 року загальний розмір заборгованості становить 20525,59 грн, яка складається з тіла кредиту 11801,08 грн, заборгованості по відсоткам 1813,81 грн, заборгованості по комісії 6910,70 грн. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та TOB «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу №15/12/21 на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача та ТОВ «Цикл Фінанс» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором №22032000091880 від 23.10.2018 року. Так, згідно Договору факторингу №15/12/21від 15.12.2021 року укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» сторони домовилися, що Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами (п.1.1. Договору факторингу). Право Вимоги переходить до Фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання Акту приймання-передчі прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованостей (п.6.2.2. Договору факторингу). Фактор здійснює фінансування Клієнта в день підписання Договору та Акту приймання-передачі у сумі 9500001,00 грн (п.7.1. 7.2. Договору факторингу). Згідно платіжної інструкції №3251 від 15.12.2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило АТ «Банк Кредит Дніпро» 9500001,00 грн за право грошової вимоги згідно договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021року. Згідно акту приймання передачі Реєстру боржників від 15.12.2021 року до Договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро» передало, а TOB «Цикл Фінанс» прийняло реєстр Боржників. Згідно витягу з реєстру Боржників від 15.12.2021 року до договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року до ТОВ «Цикл Фінанс» переходить право вимоги до боржника [PERSON] за договором №22032000091880 від 23.10.2018 року у розмірі 20525,59 грн. Тож, судом встановлено, що на підставі договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021року укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та TOB «Цикл Фінанс», позивач TOB «Цикл Фінанс» набув статусу кредитора за кредитним договором №22032000091880 від 23.10.2018року до відповідача [PERSON] . Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Таким чином позивачем доведено суду виконання Банком свого зобов`язання щодо надання [PERSON] грошових коштів у розмірі та на умовах встановлених договором, наявності заборгованості у вказаному розмірі та наявності у позивача права вимоги до відповідача. Відповідач відзиву з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подала. Тож, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, заборгованість у повному обсязі не сплатила, не надала суду доказів на спростування вказаної заборгованості та її розміру, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає до задоволення, тож судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно матеріалів справи до позову долучено договір про надання правничої допомоги №43453613/1 від 25.08.2025 року укладений між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієва С.А. про надання правничої допомоги, додаткову угоду №22032000091880 до договору №43453613/1 від 25.08.2025 року, детальний опис робіт, акт підтвердження факту надання правничої допомоги від 26.01.2026 року №22032000091880. Суд, досліджуючи надані докази фактичного здійснення вказаних витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн, вбачає їх підтвердження, при цьому клопотань сторони відповідача про зменшення їх розміру до суду не надходило. Тож, враховуючи викладене суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення.

Outcome: approved