Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

В грудні 2025 року позивач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101735549799989 від 30.12.2024 в розмірі 19873, 38 гривень станом на 14.11.2025 та судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.12.2024 між АТ «Акцент Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №АВН0СТ155101735549799989. На підставі даного договору кредитодавець надав відповідачці кошти в сумі 22 000, 00 гривень шляхом їх зарахування на її банківський рахунок на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідачка зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений в договорі. Товариство свої зобов`язання виконало в повному обсязі. Відповідачка умови кредитного договору не виконала в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 19873, 38 гривень, які позивач просить стягнути з останньої. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 16.02.2026 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти ухвалення заочного рішення не надав. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подала. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З метою дотримання розумних строків розгляду справи, за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.12.2024 [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» з заявою про надання послуги "Швидка готівка" № АВН0СТ155101735549799989. Заява підписана відповідачкою шляхом накладення електронного підпису. АТ «А-Банк» надало відповідачці кредитні кошти на наступних умовах: сума кредиту - 22000, 00 гривень; строк кредиту - 12 місяців; процентна ставка - 85% на рік; розмір щомісячного платежу - 2783, 50 гривень; денна процентна ставка - 0, 14%; платіжна картка на яку зараховується сума кредиту - 4323347352426636; загальна сума до повернення - 33401, 92 гривні. АТ "Акцент Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі шляхом успішного перерахування коштів на платіжну картку клієнта, номер транзакції - TR.43205671.33962.65455, що підтверджується меморіальним ордером від 30.12.2024. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно зі статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачкою, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, кредитного договору №АВН0СТ155101735549799989 від 30.12.2024 з АТ «А-Банк» на умовах визначених кредитодавцем. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за договором АТ «А-Банк» виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором. З розрахунку заборгованості по кредиту №АВН0СТ155101735549799989 від 30.12.2024 станом на 14.11.2025 вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 19861, 55 гривень, яка складається з: 14843, 83 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 4281, 56 - заборгованість за відсотками. Розрахунок заборгованості є чітким та зрозумілим, містить усю необхідну інформацію щодо періоду виникнення боргу та його розміру. Відповідачкою [PERSON] відповідно до статті 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Таким чином, зважаючи, що відповідачка свої зобов`язання перед кредитором не виконала, а позивач, у встановленому законом порядку, набув право грошової вимоги до останньої, то позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved