Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

26 грудня 2025 року адвокат Журавель В.В. в інтересах [PERSON] про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви посилався на те, заявник [PERSON] , [INFO] є громадянином України, зареєстрований та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Сином [PERSON] є [PERSON] , [INFO] (РНОКПП - [NUMBER] ), що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 23.09.2025 року (виданим повторно). [PERSON] був громадянином України (підтверджується: свідоцтвом про народження виданим на території Україні; довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, посвідченням про приписку до призовної дільниці, свідоцтво про реєстрацію ФОП) та помер [INFO] в м. ростов-на-дону рф, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 19.01.2023 року, виданим відділом записів актів цивільного стану м. ростов-на-дону, актовий запис № 170239610005500579007. Заявник дізнався про смерть свого сина лише у 2025 році, від знайомих. У вересні 2025 року Заявник звернувся до Центру надання адміністративних послуг Черкаської міської ради із заявою про зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання, на що отримав відмову, оскільки до заяви не був доданий документ виданий на території України, який би підтверджував смерть [PERSON] . Оскільки, отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, тому єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України та подальшого звернення із заявою про зняття його з місця реєстрації. Звертаючись з даною заявою до суду Заявник наголошує, що він позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть свого сина [PERSON] через припинення дипломатичних відносин із російською федерацією як країною агресором. Просить суд встановити факт, що громадянин України [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] помер [INFO] у місті ростов-на-дону рф. Ухвалою Соснівського районного суду від 30 грудня 2025 року заяву залишено без руху. 31 грудня 2025 року представник заявника адвокат Журавель В.В. скерував до суду заяву про усунення недоліків. 22 січня 2026 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. 30 січня 2026 року представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України скерував до суду відзив на заяву. Мотивує тим, що відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. До матеріалів справи додано копію свідоцтва про смерть громадянина російської федерації [PERSON] [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 19.01.2023 органом РАЦС, яким підтверджується, що факт смерті зареєстровано. І в самій заяві про встановлення факту смерті зазначено, що факт смерті вже зареєстрований іноземним органом реєстрації. В документах доданих до матеріалів справи містяться розбіжності в частині зазначення громадянства померлого. Так, вищевказане свідоцтво про смерть містить інформацію, що померлий є громадянином російської федерації. В даному випадку підставою для поновлення актового запису про смерть може бути рішення суду про встановлення факту державної реєстрації смерті, із зазначенням прізвища, імені, по батькові померлої особи, дати та місця народження, дати та місця смерті та відомостей щодо складання первинного актового запису про смерть. По-перше, факт смерті вже зареєстровано, а отже він не потребує повторного встановлення. По-друге, свідоцтво про смерть, видане на території російської федерації має юридичну силу на території України за умови його засвідчення апостилем. По-третє, у випадку якщо оригінал свідоцтва про смерть відсутній і його не можливо витребувати, рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану може бути підставою для поновлення актового запису цивільного стану. З дати зупинення дії Конвенції від 22.01.1993 р., тобто з 27.12.2022 р., у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь до документів, виданих на території цих країн, при їх пред`явленні на території України застосовуватиметься вимога засвідчення апостилем. Тобто, свідоцтво про смерть, видане на території російської федерації має юридичну силу на території України за умови його засвідчення апостилем. 26 лютого 2026 року представник заявника адвокат Журавель В.В. скерував до суду заяву про зміну предмету заяви від 26.12.2025 року. Необхідність уточнення вимог зумовлена тим, що факт смерті [PERSON] , [INFO] (РНОКПП - [NUMBER] ) вже був зареєстрований компетентними органами рф, видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 19.01.2023 року відділом записів актів цивільного стану м. ростов-на-дону, актовий запис №170239610005500579007. Оскільки будь-які документи, видані на території держави-агресора, не визнаються органами ДРАЦС України, а також беручи до уваги, що витребувати документи про державну реєстрацію акту цивільного стану (актового запису про смерть [PERSON] ) від компетентних органів іноземної держави неможливо, що підтверджується відповіддю відділу ДРАЦС у м. Черкаси від 24.02.2026 року № 5793/23.16-26, то належним способом захисту є встановлення саме факту державної реєстрації смерті, що дозволить внести відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян України на підставі рішення суду. Просить суд змінити предмет у справі № 712/17689/25 та розглядати заяву в такій редакції: - Встановити факт державної реєстрації акту цивільного стану смерті [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), яка була зареєстрована 19 січня 2023 року компетентним органом іноземної держави (відділом записів актів цивільного стану м. ростов-на-дону), актовий запис № 170239610005500579007. Рішення суду про встановлення факту державної реєстрації смерті вважати підставою для поновлення актового запису про смерть у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян України та видачі свідоцтва про смерть державного зразка. 09 березня 2026 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси витребувано у заявника у дводенний строк з моменту отримання ухвали відомості щодо наявності у заявника оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви про встановлення юридичного факту про встановлення факту реєстрації смерті [PERSON] . Залучено до участі в справі в якості зацікавленої особи виконавчий комітет Черкаської міської ради. 10 березня 2026 року представник заявника адвокат Журавель В.В. скерував до суду заяву про зміну предмету заяви від 26.12.2025 року. Необхідність уточнення вимог зумовлена тим, що факт смерті [PERSON] , [INFO] (РНОКПП - [NUMBER] ) вже був зареєстрований компетентними органами рф, видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 19.01.2023 року відділом записів актів цивільного стану м. ростов-на-дону, актовий запис № 170239610005500579007. Оскільки, будь-які документи, видані на території держави-агресора, не визнаються органами ДРАЦС України, а також беручи до уваги, що витребувати документи про державну реєстрацію акту цивільного стану (актового запису про смерть [PERSON] ) від компетентних органів іноземної держави неможливо, що підтверджується відповіддю відділу ДРАЦС у м.Черкаси від 24.02.2026 року № 5793/23.16-26, то належним способом захисту є встановлення саме факту державної реєстрації смерті, що дозволить внести відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян України на підставі рішення суду. Просить суд змінити предмет у справі № 712/17689/25 та розглядати заяву в такій редакції: - Встановити факт державної реєстрації акту цивільного стану смерті [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), яка була зареєстрована 19 січня 2023 року компетентним органом іноземної держави (відділом записів актів цивільного стану м. ростов-на-дону), актовий запис № 170239610005500579007. Рішення суду про встановлення факту державної реєстрації смерті вважати підставою для поновлення актового запису про смерть у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян України та видачі свідоцтва про смерть державного зразка. 10 березня 2026 року представник заявника адвокат Журавель В.В. скерував до суду заяву про надання інформації на ухвалу суду. Зазначає, що у розпорядженні заявника міститься фотокопія свідоцтва про смерть [PERSON] (серія [NUMBER] від 19.01.2023 р., актовий запис № 170239610005500579007), виданого відділом записів актів цивільного стану рф, яка і долучена до матеріалів справи. Оригінал зазначеного документа у заявника відсутній. Надати оригінал суду для огляду не є можливим з об`єктивних причин, а саме: через ведення воєнного стану на території України, збройну агресію рф та повне розірвання дипломатичних відносин між країнами, що унеможливлює безпечне отримання або легалізацію документів з території країни-агресора. Слід зазначити, що за умови неможливості отримання документів установленого зразка, суд може приймати, як докази будь-які документи, що містять дані про факт смерті, включаючи їх копії. З огляду на викладене, просить суд вважати надану копію свідоцтва про смерть належним та допустимим доказом у сукупності з іншими матеріалами справи. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив задоволити. Представники заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частинами 3, 4, 6 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факт смерті особи у певний час за відмови органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану у реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням до цих органів або відсутністю документів, які стверджують подію смерті. При зверненні до суду заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Доказами, цього можуть бути: медичне свідоцтво, акт органів поліції, акт органів пожежного і водного нагляду та інші докази. Судом встановлено, що батьками [PERSON] ( [INFO] ) є [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Заявник стверджує, що [PERSON] помер [INFO] в м. ростов-на-дону рф, на підтвердження чого надав фотокопію свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 19.01.2023 року, виданим відділом записів актів цивільного стану м. ростов-на-дону, актовий запис № 170239610005500579007, отриману заявником, з його слів, у мобільному застосунку "Вайбер" від невстановленої особи. Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. 23.12.2022 р. набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дії вказаної Конвенції та Протоколу 1997 р. до неї, вчиненого від імені України 28.03.1997 р., та вихід України зі вказаної Конвенції та Протоколу. Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 року зупинено дію Мінської конвенції 1993 року. Отже, наразі у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь до документів, виданих на території цих країн, при їх пред`явленні на території України передбачено застосування положень Конвенції 1961 року, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів та їх засвідчення апостилем згідно з Конвенцією. Водночас для захисту прав і свобод громадян України та інших осіб, що мають документи вказаних країн, Кабінет Міністрів України врегулював питання використання документів цих країн на час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування. Так, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Таким чином, видане свідоцтво про смерть на території російської федерації, не потребує будь-якої легалізації. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 року № 1064. Внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованиху Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила внесення змін). Відповідно до пунктів 1.2, 1.8 розділу I Правил внесення змін поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому - п`ятому пункту 3.13 розділу III цих Правил. Заяви громадян України про поновлення актових записів цивільного стану, які були складені компетентними органами іноземних держав, розглядаються на загальних підставах з дотриманням вимог цих Правил. Відсутність зазначених актових записів цивільного стану має бути підтверджена документально (пункт 1.3 розділу І Правил внесення змін). Реєстрація актів цивільного стану компетентними органами іноземних держав, підтверджується відповідними легалізованими у встановленому порядку документами про реєстрацію актів цивільного стану. Копії актових записів цивільного стану витребовуються від компетентних органів іноземних держав, з якими Україна уклала договори про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, у разі необхідності підтвердження певних даних (пункт 3.9 розділу III Правил внесення змін). Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункт 8 глави 1 розділу II Правил, пункт 1.5 розділу I Правил внесення змін). Наведене свідчить про те, що встановлення в судовому порядку факту державної реєстрації смерті фізичної особи має юридичне значення для поновлення актового запису, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України або компетентним органом іноземної держави, у разі відсутності такого актового запису або у тих випадках, коли внаслідок перевірки заяви про поновлення актового запису про народження з`ясувалось, що факт смерті не не реєструвався. Згідно зі статтею 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 цього Закону. Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення. На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Відповідно до пункту 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Пунктом 1.3 розділу І Правил передбачено, що заяви громадян України про поновлення актових записів цивільного стану, які були складені компетентними органами іноземних держав, розглядаються на загальних підставах з дотриманням вимог цих Правил. Відсутність зазначених актових записів цивільного стану має бути підтверджена документально. Якщо метричні книги або книги державної реєстрації актів цивільного стану передані на зберігання до державного архіву, відсутність актового запису цивільного стану підтверджує архівна довідка, видана державним архівом в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві або Севастополі. Згідно з пунктом 3.11 розділу ІІІ Правил на підставі поданих заявником та затребуваних відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України документів та їх аналізу складається висновок про поновлення або відмову в поновленні актового запису цивільного стану (додаток 12). Відповідно до пункту 1.15 розділу І Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. За таких обставин реєстрація смерті особи здійснюється компетентними органами державної реєстрації актів цивільного стану в спеціальному порядку, так само, як і поновлення втрачених актових записів. Процесуальний закон передбачає можливість встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 липня 2020 року у справі № 510/1442/19 (провадження № 61-8119св20). Звертаючись до суду в порядку окремого провадження, [PERSON] просить (з урахуванням зміни предмета заяви) встановити факт державної реєстрації смерті його сина [PERSON] на території російської федерації у час та місці, вказаних у виданому вказаною державою відповідному документі. На підтвердження заявлених вимог заявником надана фотокопія документа, складеного іноземною мовою без перекладу на українську мову. Згідно пояснень заявника, вказана копія ним отримана телефонним зв`язком від невідомої суду особи, будь-яких медичних чи інших документів щодо події або причин смерті особи заявником не надано. Таким чином, суд доходить висновку про недоведеність заявником переконливими об`єктивними доказами заявлених вимог про встановлення факту державної реєстрації смерті особи. При цьому суд також враховує, що зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року не дає підстав для висновку про можливість встановлення факту державної реєстрації смерті за наявності реєстрації смерті в іноземній державі. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 04 серпня 2025 року у справі № 757/27745/24-ц (провадження № 61-2461св25). З урахуванням вищевикладеного суд вважає заявлені вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed