Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 17.02.2026 звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві вказано, що 19.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір (оферти) № 19.08.2024-100000531. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в сумі 5000,00 грн. строком на 105 днів. Дата повернення (виплати) кредиту 01.12.2024. Договором передбачений порядок та розмір нарахування відсотків за користування кредитом, розмір комісії, пов`язаної із наданням кредиту та розмір неустойки. Позивач зазначає, що під час ідентифікації позичальника [PERSON] з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. У позовній заяві вказано, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 13150,00 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн., процентів у розмірі 5250,00 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) у розмірі 700 грн., неустойки у розмірі 2200,00 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 19.08.2024-100000531 від 19.08.2024 у розмірі 13150,00 грн. та стягнути понесені судові витрати. Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 23.02.2026 було відкрито провадження у даній справі. У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що кредитний договір з додатками, наданим позивачем суду у копіях, не був укладений ні в паперовій, ні в електронній формі, тому що відсутні підписані обома сторонами у дату укладання. Відповідач стверджує, що позивач коштів за договором № 19.08.2024-100000531 від 19.08.2024 не переказував. У відзиві на позовну заяву [PERSON] вказав, що згідно частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Отже, на думку відповідача, станом на 19.08.2024 позивач не мав права розраховувати денну процентну ставку більш ніж 1%, при цьому, як в позовній заяві, так і в наданій позивачем копії кредитного договору, зазначено 1,5 % в день. Відповідач вказує, що зважаючи на те, що з 24.02.2022 і по даний час в Україні діє воєнний стан та з огляду на викладені положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно яких у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки за таке прострочення, позивачем безпідставно нараховано відповідачу неустойку. У відповіді на відзив представник позивача вказав, що відповідач не надав доказів на підтвердження своїх заперечень або на спростування доводів позивача. Представник позивача стверджує, що позиція позивача підтверджена поданими доказами. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи,

Outcome: partial