Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

Процай Володимир Миколайович 11.12.2025 звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтований тим, що 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович було вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 7564 про звернення стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , який є Боржником за Кредитним договором 131313-А від 30 жовтня 2017 року, укладеним з Товариство з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 40071779-1 від 26 квітня 2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс». Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною від 17.06.2020 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. 10 жовтня 2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради. Із вказаним виконавчим написом позивач категорично не згодний, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Оскільки, він не підписував жодного договору, в тому числі і нотаріально посвідченого кредитного договору, з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» та ТОВ «СС ЛОУН», тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Так, нотаріус при вчинені виконавчого напису мав перевірити безспірність заборгованості та той факт, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, має бути оригінал договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивач зазначає, що ніяких боргових зобов`язань перед відповідачем не має. Письмових повідомлень, які б передували виникненню вчиненню виконавчого напису позивач не отримувала, що суперечить правилам його вчинення. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено незаконно, а тому він підлягає скасуванню. Ухвалою судді від 15.12.2025 року позовну заяву залишено без руху, надану позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви. Після усунення недоліків, ухвалою судді від 19.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судві від 10.02.2026 року закрите підготовче провадження у справі. Від позичача та представника позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримували, просили їх задовольнити в повному обсязі . Відповідачу рекомендованим листом були направлені копії матеріалів справи та ухвали про відкриття провадження, але відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Від відповідача надійшло тільки клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Від інших учасників справи пояснення по справі на адресу суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович було вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 7564 про звернення стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , який є Боржником за Кредитним договором 131313-А від 30 жовтня 2017 року, укладеним з Товариство з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 40071779-1 від 26 квітня 2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс». Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною від 17.06.2020 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. 10 жовтня 2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради Про існування вказаного виконавчого напису позивачу відомо не було. Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Так, нотаріус при вчинені виконавчого напису мав перевірити безспірність заборгованості та той факт, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, має бути оригінал договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Із вказаною заборгованістю позивач не згодний. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис. Зазначає, що ніяких повідомлень від товариства він також не отримував. Із наявною заборгованістю позивач категорично не згоден. Згідно з ч.1 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» відповідно до статті 46 Закону нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Відповідно до ч.2 даного Порядку неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Враховуючи вказане, для одержання виконавчого напису має бути додано оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. В обгрунтування даної постанови суд зазначив, що « оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису виключно на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішенням були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем було вчинено виконавчий напис № 7564 про звернення стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] . Крім того, при вчиненні виконавчого напису, нотаріусом не було перевірено факт безспірності заборгованості, яку стягують із позивача. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц (провадження N 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17 (провадження N 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. На вчинення виконавчого напису № 7564 було надано кредитний договір за яким рахується заборгованість в сумі 17674,61 грн. Із вказаною сумою заборгованості позивач не погоджується. Позивач не погоджується з вищевказаною сумою заборгованості, оскільки жодного разу не отримувала листів чи повідомлень а ні від приватного нотаріуса, а ні від фінансової компанії чи банку , які б повідомляли про існування даної заборгованості в такому розмірі та взагалі зазначає, що ніяких правовідносин із відповідачем не мала і не має. Відповідачем для вчинення виконавчого напису нотаріусу не було надано документів на підтвердження безспірності заборгованості, що в свою чергу свідчить про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням закону. Відповідно до підпункту 2.3. пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Тобто, боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за тридцять днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань. Позивач зазначає, що такі повідомлення на свою адресу до неї не надходили. Оскільки позивач на адресу жодних письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором до цього часу не отримувала , вказане свідчить про порушення її прав на надання своїх заперечень щодо укладення кредитного договору як такого та наявності боргу. Вказані обставини виключали можливість приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича об`єктивно перевірити безспірність заборгованості по кредитному договору при вчинення нотаріальної дії по посвідченню виконавчого напису. Заборгованість в сумі 17674,61 грн. є спірною заборгованістю, і нотаріус всупереч вимогам ст.88 Закону не перевірив безспірність даної заборгованості хоча повинен був це зробити, шляхом витребування відповідних документів на її підтвердження від стягувача згідно підпункту 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Беручи до уваги, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем було вчинено оскаржуваний виконавчий напис з порушенням вимог законодавства щодо змісту виконавчого напису, переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлення безспірності заборгованості, що в свою чергу призвело до порушення прав позивача , позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис №7564, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем за яким стягнуто із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованість у розмірі 17674,61 грн. таким, що не підлягає виконанню. Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, то у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 968,96 грн. за подачу позову. Щодо витрат за надання правничої допомоги. За правилами ч. 2-4ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, відповідача по справі представляв адвокат Процай В.М. на підставі Ордеру №1267273, який виданий на підставі Договору про надання правової допомоги у суді №110 від 16.10.2024 року. Договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт або інші докази, що підтверджують надання првничої допомоги до суду не надано, а зазначено в позовній заяві, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складає 6000,00 грн., витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем докази про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по даній справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved