Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», звернулося до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з останнього суму заборгованості у розмірі 32228,64 гривень, а також стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування позовних зазначено, що 05.04.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] , за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1536-3734. Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 6000,00 грн., строк кредитування 365 днів, базовий період 30 днів, комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту , промо-ставка 1,00% в день, знижена процентна ставка 1,00 % в день, стандартна процентна ставка: 1.00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0.74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів EasyPay, відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин. Також Додатковою угодою №1 від 21.04.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1536-3734 від 05.04.2025 року сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 8400,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 22.10.2025 року становить 32228,64 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 8400,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами 15368,64 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК - 7200,00 гривень; заборгованість по комісії 1260,00 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.2.2025 року провадження по справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове заcідання не з`явився, разом із подання позовної заяви подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Від останнього на адресу суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Зі змісту договору про відкриття кредитної лінії вбачається, що він не містить жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують належність електронного платіжного засобу відповідачу. Реквізити платіжного засобу, на який, за твердженням позивача, було перераховано кредитні кошти, у тексті договору та додаткової угоди зазначені неповно та фрагментарно. За відсутності повних реквізитів такого платіжного засобу об`єктивно неможливо ідентифікувати його як такий, що належить відповідачу, а також встановити факт отримання відповідачем кредитних коштів. На підтвердження перерахування коштів позивачем надано довідку про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи, довідку про перерахування суми кредиту та розрахунок заборгованості. З наданих позивачем доказів вбачається, що довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанси» про перерахування відповідачу кредитних коштів в сумі 8400,00 грн. за допомогою системи EasyPay не є належним доказом, який підтверджує здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів відповідачу. Також відповідач вказує, що вимога позивача про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у ч.3 ст.509, ч.1-2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. В поданому відзиві на позовну заяву зазначив щодо можливості розгляду справи за його відсутності, а також просить суд у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.04.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1536-3734. На виконання зазначених вимог, відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор A8675, для підписання Кредитного договору №1536-3734 від 05.04.2025 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу. Звернувшись до позивача та підписавши за допомогою електронного цифрового підпису (одноразовий ідентифікатор A8675) договір про відкриття кредитної лінії №1536-3734 від 05.04.2025 року, відповідач прийняв та погодився з умовами та правилами, які в ньому були зазначені. За змістом договору невід`ємними його частинами є: правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором). Відповідач підтвердив, що ознайомлений із вказаними документами та зобов`язувався виконувати їхні умови. Відповідно до умов Договору про відкриття кредитної лінії № №1536-3734 від 05.04.2025 року позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 6000,00 грн., строк кредитування 365 днів, базовий період 30 днів, комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту , промо-ставка 1,00% в день, знижена процентна ставка 1,00 % в день, стандартна процентна ставка: 1.00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0.74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. 21.04.2025 між позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії №1536-3734, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику у кредит додаткові грошові кошти у розмірі 8400, 00 грн. Слід зазначити, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до ліцензії виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Позивач через ТОВ «ФК «Контрактовий дім», з яким укладено договір №02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020 р. та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21/772-рк від 29.04.2023 р., видав відповідачу [PERSON] кредитні кошти на картковий рахунок вказаний останнім в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 29.10.2025 про успішне перерахування платежу на карту відповідача, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Станом на 22.10.2025 року становить 32228,64 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 8400,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами 15368,64 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК - 7200,00 гривень; заборгованість по комісії 1260,00 гривень. Як встановлено судом, договір кредитної лінії № 1563-3734 від 05.04.2025 року укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". Примірник договору про споживчий кредит, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно до ч. 2 ст. 1056 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Умовами Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом. Стосовно обумовлення нарахування процентів за користування Кредитом, між сторонами договору обумовлені умови кредитного договору, де позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, а відповідач взяв на себе зобов`язання їх виконати. Дата повернення кредиту 04.04.2026 року (п. 4.14 Договору), проте відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст. ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 22.10.2025 року заборгованість становить 32228,64 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 8400,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами 15368,64 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК - 7200,00 гривень; заборгованість по комісії 1260,00 гривень. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору та додаткових угод (ст. 638 ЦК України). Враховуючи викладене, заборгованість за нарахованими процентами в сумі 15368,64 гривень підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у сумі 7200,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022 року) був запроваджений воєнний стан, який продовжено і на момент ухвалення цього рішення. За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України. Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів. Тому, з урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині щодо стягнення з відповідача відсотків річних у порядку ст. 625 ЦК України в сумі 7200,00 грн. не підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає, що загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10 червня 2017 року. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника(за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Водночас Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Зважаючи на викладене, комісія за надання послуг з управління кредитом при використанні кредиту при простроченні оплати чергового платежу може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Судом встановлено, що умови укладеного між сторонами кредитного договору, не передбачають положень про порядок нарахування комісії за обслуговування кредиту, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику [PERSON] та за які банком встановлена комісія за обслуговування кредиту. Отже, враховуючи, що умови кредитного договору не містять положень про нарахування комісії за користування кредитом, позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору кредитної лінії № 1536-3734 від 05.04.2025 року, суд висновує про відмову у задоволення позову в частині стягнення заборгованості за комісією у сумі 1260,00 гривень. Що стосується твердження відповідача, викладеною у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності підтвердження перерахування коштів позивачем на рахунок відповідача суд зазначає наступне. 08.03.2024 року Національним банком України внесено запис до Державного реєстру фінансових установ про переоформлення ліцензії ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код за ЄДРПОУ 38548598) на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом надання послуги - надання коштів та банківських металів у кредит. Суд враховує, що первинні банківські документи по рахунку клієнта, належать до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначений законом. Статтею 5 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що до фінансових платіжних послуг належать такі послуги, зокрема, послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. У відповідності до частини першої статті 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено на іншу особу, якщо з умов договору або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто і в такому разі Відповідач має прийняти виконання зобов`язання за Кредитним договором, запропоноване за Позивача третьою особою. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність». Отже, у відповідності до вимог ст.5 ЗУ «Про платіжні послуги», позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Оскільки, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який первинний бухгалтерський документ стосовно рахунку відповідачки фінансова установа не може, оскільки не володіє такою інформацією. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про доведеність обставини перерахування [PERSON] кредитних коштів за договором №1536-3734 від 05.04.2025 року. Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах кредитного договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню. Отже, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором кредитної лінії № 1536-3734 від 05.04.2025 року у розмірі 23768,64 грн., з яких: заборгованість за кредитом 8400,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами 15368,64 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 1785,30 грн., виходячи з розрахунку: 23768,64 гривень (розмір задоволених позовних вимог) х 100% / 32228,64 гривень (розмір заявлених позовних вимог) = 73,7%; 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) х 73,7% / 100% = 1785,30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial