Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Дніпровський обласний центр зайнятості надміру виплачені кошти допомоги по безробіттю за період з 31.10.2024 року по 21.11.2024 року в розмірі 2 636,13 грн, відшкодувати судовий збір в сумі 3 028,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 30.10.2024 року [PERSON] , подав до Центру зайнятості заяву про надання статусу безробітного. 30.10.2024 року відповідач подав письмову заяву про призначення виплати допомоги по безробіттю. Наказом Центру зайнятості НТ 241030 [PERSON] було надано статус безробітного та наказом №НТ 241031 від 31.10.2024 року призначено виплату допомоги по безробіттю. Наказом Центру зайнятості від 19.12.2024 року №НТ241219 відповідачу припинено реєстрацію в центрі зайнятості у зв`язку з встановлення факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з встановленням факту подання Відповідачем недостовірних даних та документів, під час обміну даними з МФУ стало відомо, що Відповідач, перебуваючи на обліку у центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю навчався у Дніпровському державному технічному університеті з 01.09.2021 р. по теперішній час за спеціальністю 136 «Металургія» за денною формою навчання. Кам`янською філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення, було проведено розслідування страхового випадку, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, про що складений акт № 37 від 13.12.2024 року, відповідно до якого було встановлено, що відповідач навчався у Дніпровському державному технічному університеті з 01.09.201 року. На підставі вищезазначеного [PERSON] , незаконно отримав допомогу по безробіттю у розмірі 2 636,13 грн, за період з 31.10.2024 року по 21.11.2024 року. Станом на 05.09.2025 року жодних повернень від отримувача допомоги не здійснювалося, тому врегулювання спірних відносин порушено в судовому порядку. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області Кузнєцової А.С. справу було прийнято до розгляду та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч.4 ст.19, ст.274 ЦПК України. Позивач Дніпровський обласний центр зайнятості про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст. 130 ЦПК України, представником надано, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 221 ЦПК України, заяву про розгляд справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримано, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст. 130 ЦПК України, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали провадження, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. 30.10.2024 року [PERSON] подав письмову заяву про призначення виплат по безробіттю(а.с.12-13). Під час особистого прийому в центрі зайнятості Відповідача, було ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, та відповідальністю за подання до центру зайнятості недостовірних даних. В заяві про надання (поновлення) статусу безробітного від 30.10.2024 року, Відповідач, особистим підписом засвідчив, що він ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного. (а.с. 14-15) 30.10.2024 року Дніпровським обласним центром зайнятості було винесено приказ № НТ 241030 про надання [PERSON] статусу безробітного (а.с. 20) 31.10.2024 року [PERSON] , було призначено допомогу по безробіттю на строк 240 днів, рішення діє з 31.10.2024 року по 27.06.2025 року, про що наявний наказ №НТ241031. Під час обміну даними з МФУ надійшла інформація, що Відповідач, перебуваючи на обліку у центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, перебував у цивільно-правових відносинах, а саме навчався у Дніпровському державному технічному університеті з 01.09.2021 року за денною формою навчання. 13.12.2024 року Дніпровським обласним центром зайнятості було винесено акт № 37 про розслідування страхового випадку та обгрутнованості призначення і виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, відповідно до якого було встановлено, що Відповідач [PERSON] є студентом Дніпровського державного технічного університету з 01.09.2021 року, та навчається за денною формою навчання за спеціальністюі 136 «Металургія» для отримання освітнього ступеню «бакалавр». (а.с. 16 та зі зворотньої сторони) 19.12.2024 року наказом № НТ 241219 [PERSON] , було припинено реєстрацію в центрі зайнятості, у зв`язку з встановленням факту подання зареєстрованим безробітнім недостовірних даних та документів, та на підставі ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» прийнято рішення про повернення з [PERSON] коштів відповідно до розрахунку у розмірі 2 636, 13 грн. за період з 31.10.2024 року по 21.11.2024 року. ( а.с. 21) Позивачем було здійснено заходи досудового врегулювання спору, 16.01.2025 року Дніпровським обласним центром зайнятості за вих № 1705/2024 було направлено на адресу [PERSON] лист з інформацією про суму та спосіб добровільного повернення коштів переплати ( а.с 23) Станом на 05.09.2025 року жодних повернень від отримувача допомоги не здійснювалося. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом надано оцінку поданих позивачем доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступні норми права. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Стаття 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», регламентує, що страхування на випадок безробіття здійснюється за принципом, зокрема, обов`язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками. Згідно із статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової перед вищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Згідно із ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частина 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначає, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону. Відповідно до сформованої правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові № 753/9858/17-ц від 12.04.2018 року, визначено, що задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що особа, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, в порушення вищевказаних вимог закону не подав своєчасно відомості про його трудові відносини, що є підставою для стягнення з нього виплаченої за вищевказаний період допомоги по безробіттю. Аналіз наведених норм закону та статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» свідчить, що надміру сплачені, безпідставно нараховані суми допомоги по безробіттю можуть бути утримані за умови зловживань з боку заявника або умисного подання недостовірних даних. Відзиву на позов та доказів, які спростовують позовні вимоги, відповідачем суду не надано. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач в період перебування на обліку в Кам`янській філії Дніпропетровського ОЦЗ також навчався за денною формою навчання у Дніпровському державному технічому університеті з 01.09.2021 року, а тому не мав права отримувати передбачені законом соціальні послуги та матеріальне забезпечення на випадок безробіття відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», суд дійшов висновку, що за період з 31.10.2024 року по 21.11.2024 року сума допомоги по безробіттю, отримана відповідачем, в загальному розмірі 2 636 (дві тисячі шістсот тридцять шість) грн. 13 коп. підлягає стягненню з останнього, як незаконно отримана, в наслідок чого суд задовольняє позов в повному обсязі. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved