Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-26 00:00:00

22.01.2026 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю відповідальністю «Юніт-Капітал» звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, в якому просив стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 431,60 грн. Позов мотивує тим, що 29.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи уклали електронний договір № 7635525 про надання споживчого кредиту. Взяті на себе зобов`язання кредитор виконав та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідач свої обов`язки за вказаним договором не виконав, не повернув кредитні кошти та проценти за користування кредитом. Позивач стверджує, що на підставі укладених з первісними кредиторами договорів факторингу він набув права вимоги до відповідача за вказаним правочином. Тому представник позивача просив суд стягнути з відповідачки на користь «Юніт-Капітал» суму заборгованості за кредитним договором, судові витрати. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.01.2026 відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також ухвалою суду витребувано в АТ «Універсал Банк» інформацію про банківські операції за клопотанням позивача. У судове засідання представник позивача не з`явилася, але в позові просила здійснювати розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. У судове засідання відповідач не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заяв від неї на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву не було подано. Ухвалу про відкриття провадження та судові повістки суд двічі направляв відповідачці за останнім відомим її місцем проживання, однак документи повернулись з відмітками «адресат відсутній». На виконання вимог ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України відповідача викликали в судове засідання на 27.03.2026 о 14.30 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки суд не зміг установити зареєстроване місце проживання відповідача. Отже, відповідач належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. 27.03.2026 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 29.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за допомогою інформаційно-комунікаційної системи укладено електронний договір № 7635525 про надання споживчого кредиту (далі Кредитний договір). Договір про надання кредиту підписаний відповідачем 29.02.2024 об 11 год. 23 хв за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора А8508. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору Товариство мало зобов`язання надати Відповідачу грошові кошти, а Відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно з п.1.3-1-4 договору сума кредиту складає 6 200 грн, тип кредиту кредит, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відповідно до п. 1.5.1, 1.7.1 договору стандартна процентна ставка 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту. Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача за № [NUMBER] . Згідно з графіком платежів (додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту) 30.03.2024 і в подальшому наприкінці кожного місяця, закінчуючи 23.02.2025, за договором нараховуються проценти за користування кредитом в сумі 4092 грн, а за період з 30.03.3024 до 23.02.2025 на загальну суму 49104 грн. Згідно з листом АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-3850 від 05.02.2025 платіжна картка № 4441114416174785 емітована на ім`я [PERSON] , а в період з 29.02.2024 по 05.03.2024 на вказану платіжну картку успішно зараховано платіж у сумі 6200 грн. Фінансовий номер телефону за вказаною платіжною карткою - [NUMBER] . Такий же номер телефону позичальника зазначено в договорі про надання споживчого кредиту № 7635525 від 29.02.2024. Згідно з наданою АТ «Універсал Банк» випискою про рух коштів по картці за період з 29.02.2024 по 05.03.2024 29.02.2024 об 11 год. 24 хв на банківську картку № [NUMBER] зараховані кошти в сумі 6200 грн. Листом ТОВ «Пейтек» до ТОВ «Авентус Україна» від 13.11.2024 № 20241113-1/1 підтверджено, що 29.02.2024 об 11 год. 24 хв, згідно з договором про організацію переказу коштів від 16.02.2022 між цими товариствами, було успішно перераховано кошти в сумі 6200 грн від ТОВ «Авентус Україна» на користь фізичної особи на суму 6200 грн на картку № [NUMBER] . З урахуванням встановлених вище фактів, суд дійшов висновку, що кошти на суму 6200 грн перераховані ТОВ «Авентус Україна» на користь [PERSON] . Отже, позикодавець виконав свої зобов`язання з перерахування коштів позичальнику відповідачу. За твердженням позивача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, унаслідок чого утворилася заборгованість. На підтвердження розміру заборгованості позивач подав до суду документ із назвою «Картка обліку договору» (розрахунок заборгованості), підписану ТОВ «Авентус Україна», згідно з якою відповідач сплатила цьому товариству 29.03.2024 проценти в сумі 4092 грн, у той час як за період з 29.02.2024 по 22.10.2024 за кредитним договором було нараховано 20323,60 грн процентів. Згідно з відомостями з виписки з особового рахунку за кредитним договором №7635525 від 29.02.2024 станом на 01.11.2025 відповідач має заборгованість за договором кредиту: по кредиту 6 200 грн, по несплачених процентах за користування кредитом - 16 231,60 грн, штрафні санкції 5532 грн. Твердження позивача щодо невиконання позичальником зобов`язань у повному обсязі та виникнення заборгованості за договором № 7635525 від 29.02.2024 про надання споживчого кредиту не спростовані належними та допустимими доказами по справі. При вирішенні спору суд керується принципом змагальності, згідно з яким учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Також кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором не повернення виданих їй кредитних коштів. У подальшому, 23 жовтня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до боржників, які зазначені у Реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 23.10/24-Ф від 23.10.2024 до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло прав вимоги до [PERSON] у сумі 27 963,60 грн, з яких: - 6 200 грн заборгованість за тілом кредиту; - 16 231,60 грн заборгованість за процентами від суми позики; - 5 532 грн штраф. Оплату за договором факторингу підтверджено платіжною інструкцією від 30.10.2024 № 166. 20 січня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 20/01/2025-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржників, які зазначені у Реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу у числі боржників зазначена [PERSON] , розмір права вимоги 27 963,60 грн, з яких: - 6 200 грн заборгованість за тілом кредиту; - 16 231,60 грн заборгованість за процентами від суми позики; - 5 532 грн штраф. Оплата за договором факторингу підтверджена платіжними інструкціями від 20.01.2025 № 213 та від 10.02.2025 № 253. Вирішуючи правовий спір між сторонами, що виник, суд керується такими нормами права. Положеннями статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 вказаного Закону ). Статтею 12 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронна ідентифікація це процес використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або уповноваженого представника юридичної особи (п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд установив, що відповідачка не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № 7635525 від 29.02.2024, укладеним згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 512, 514, 1077 ЦК України право вимоги до [PERSON] за цим кредитним договором перейшло до позивача на підставі договорів факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024 та 20/01/2025-01 від 20.01.2025. Щодо розміру права вимоги позивача суд установив наступне. Відповідач не повернула позикодавцю кредитні кошти в сумі 6200 грн, а також повністю не сплатила проценти за користування кредитом. Розрахунок процентів, проведений позикодавцем, підтверджує їхній розмір 16231,6 грн за період нарахування, який є меншим, ніж передбачений у пункті 1.4 договору. Він здійснений із розрахунку денної ставки 2,2%, передбаченої пунктами 1.5.1, 1.7.1 договору. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 6 200 грн та процентів за користуванням кредитом у сумі 16 231,60 грн є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими доказами та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 7 000 грн, викладених у позовній заяві, суд зазначає таке. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 року у справі №2040/6747/18. Предметом позову в даній цивільній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 22 431,60 грн. Справа є малозначною в силу прямої вказівки пункту 1 частини 6 статті 19 ЦПК України. Згідно з актом про отримання правової допомоги від 01.11.2025 між АБ «Соломко та партнери» та позивачем до числа наданих послуг включено складання позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до позичальника, що оцінено в 5 тис. грн., та вивчення матеріалів справи, що оцінено в 1 тис. грн. Така вартість роботи адвоката, враховуючи витрачений ним час, незначну складність справи, критерій обґрунтованості та доцільності понесених витрат, визначається судом як завищена і не співмірна із затраченими зусиллями на підготовку матеріалів для подання позовної заяви до суду. Тому,

Outcome: approved