Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до Сновського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 20947,78 грн. а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 04.04.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога і відповідачем було укладено кредитний договір №934702486 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. На виконання умов договору 04.04.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано на банківську картку відповідача № [NUMBER] грошові кошти в сумі 10250,00 грн, а відповідач, в свою чергу, зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування коштами відповідно до умов договору. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань утворилась заборгованість у розмірі 20947,78 грн., з яких: 8473,84,00 грн. - заборгованість по кредиту, 12473,94 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. У подальшому до Договору факторингу укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №147 від 17.08.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 ( з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 14897,26 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 20947,78 грн. 08.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 08/07/2-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників, витяг долучено до позову. Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до реєстру Боржників за договром факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 та Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 20947,78 грн. Відповідач належним чином свої обов`язки не виконала, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд». Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 03.10.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 26.02.2026 року ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши разом з позовом клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема судом було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №750/11959/25 відповідача [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, жодних заяв від неї не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подала, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. Завданнями цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Здійснюючи правосуддя (ч. 1 ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 04 квітня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Первісний кредитор) та [PERSON] укладено договір № 934702486 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Перед укладанням кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: -перейшла на офіційний сайт Перівсного кредитора, -зареєструвалася на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, -за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнила заявку та подала Заявку на отримання грошових коштів вкредит, якій зазначила свої персональні дані та номер банківської карткт для перерахування коштів, -пройшла належну перевірку (верифікацію), -ознайомилася та підтвердила згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, -отримала на номер телефону, вказаний у Завці, персональний однаразовий ідентифікатор, який потім використала для підписання кредитного договору, -надала згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо уладення кредитного договору (підписала кредитний договір одноразовим ідентифікатором. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора P8UR487E, який був направлений на мобільний номер відповідача 04.04.2020 13:46:50, та введено відповідачем 04.04.2020 13:47:33. Таким чином, сама відповідач ініціювала укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайт Первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету в пароля особистого кабінету Кредитний договір мід відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений. Отже, позивачем доведений факт укладення Кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Первісний кредитор) та [PERSON] . Пунктом 1.1. договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 10250,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом. Згідно з пунктами 1.2, 1.3 договору кредит надається (Договір укладається) строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту позичальником. На період строку, визначеного п.1.2 Договору нараховуються проценти за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,84 відсотків від суми кредиту за кожний день коритсування кредитом. У пункті 1.4 договору сторони погодили, що у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, застосовується процентна ставка 1,7 %. Як убачається зі змісту пункту 1.7 Розрахунок сукупної вартості Кредиту та Дисконтною процентною ставкою та Термін платежу згідно строку передбаченого п. 1.2 цього Договору, зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Зі змісту пункту 4.1 договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. За умовами пункту 4.3 договору проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору визначеного в п.1.2, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини 2 статті 625 ЦК України. Згідно з пунктом 4.7 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Аналогічна інформація викладена в Графіку розрахунків, Додаток №1 до Договору №934702486 від 04.04.2020 року. Наданою довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтверджується, що Договір підписаний відповідачем 06.02.2022 о 20-03 год. за допомогою одноразового ідентифікатора P8UR487E, який був направлений на мобільний номер відповідача [NUMBER] Також довідка містить дані паспорта, РНОКПП відповідача, її адресу проживання та електронну адресу. Матеріали справи містять копію платіжного доручення, з якого вбачається, що на виконання кредитного договору № 934702486 від 04.04.2020 року Первісним кредитором здійснено перекази коштів у розмірі 10250,00 грн. на рахунок № [NUMBER] , отримувачем є [PERSON] та довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про ініціювання платіжної операції, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: отримувач: [PERSON] , РНОКК [NUMBER] , рахунок/платіжна карта № [NUMBER] , сума платіжної операції 10250,00 грн., дата платіжної операції 04.04.2020р. Ці обставини підтверджуються долученим до матеріалів справи інформацією від АТ «Ощадбанк» та випискою по рахунку № [NUMBER] за період 04.04.2020 -09.04.2020, що належить [PERSON] , фінансовий телефон [NUMBER] . Додатковими угодами до Договору №934702486 від 04.04.2020, укладені між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , строни дійшли згоди щодо продовження строків кредитування, так: -додаткової угодою від 05.04.2020 строк кредитування продовжено на 1 (один) день, починаючи з 04.05.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,85 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 06.04.2020 строк кредитування продовжено на 1 (один) день, починаючи з 05.05.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,85 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 07.04.2020 строк кредитування продовжено на 1 (один) день, починаючи з 06.05.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,85 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 08.04.2020 строк кредитування продовжено на 26 (двадцять шість) днів, починаючи з 08.05.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,68 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 27.05.2020 строк кредитування продовжено на 23 (двадцять три) дні, починаючи з 03.06.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,85 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 24.06.2020 строк кредитування продовжено на 28 (двадцять вісім) днів, починаючи з 26.06.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 24.07.2020 строк кредитування продовжено на 30 (тридцять) днів, починаючи з 24.07.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 03.08.2020 строк кредитування продовжено на 10 (десять) днів, починаючи з 23.08.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 13.08.2020 строк кредитування продовжено на 10 (десять) днів, починаючи з 02.09.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 18.08.2020 строк кредитування продовжено на 5 (п`ять) днів, починаючи з 12.09.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 27.08.2020 строк кредитування продовжено на 5 (п`ять) день, починаючи з 17.09.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 27.08.2020 строк кредитування продовжено на 4 (чотири) дні, починаючи з 22.09.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 31.08.2020 строк кредитування продовжено на 4 (чотири) дні, починаючи з 26.09.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 01.10.2020 строк кредитування продовжено на 30 (тридцять) днів, починаючи з 30.09.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 29.10.2020 строк кредитування продовжено на 29 (двадцять дев`ять) днів, починаючи з 30.10.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 28.11.2020 строк кредитування продовжено на 30 (тридцять) днів, починаючи з 28.11.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 24.12.2020 строк кредитування продовжено на 26 (двадцять шість) днів, починаючи з 28.12.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 07.01.2021 строк кредитування продовжено на 14 (чотирнадцять) днів, починаючи з 23.01.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 26.01.2021 строк кредитування продовжено на 19 (дев`ятнадцять) днів, починаючи з 06.02.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 01.02.2021 строк кредитування продовжено на 6 (шість) днів, починаючи з 25.02.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 07.02.2021 строк кредитування продовжено на 6 (шість) днів, починаючи з 03.03.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 09.03.2021 строк кредитування продовжено на 30 (тридцять) днів, починаючи з 09.03.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 22.03.2021 строк кредитування продовжено на 30 (тридцять) днів, починаючи з 08.04.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 08.04.2021 строк кредитування продовжено на 27 (двадцять сім) днів, починаючи з 21.04.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 21.04.2021 строк кредитування продовжено на 3 (три) дні, починаючи з 18.05.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 26.04.2021 строк кредитування продовжено на 5 (п`ять) днів, починаючи з 21.05.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 28.04.2021 строк кредитування продовжено на 2 (два) дні, починаючи з 26.05.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 30.04.2021 строк кредитування продовжено на 2 (два) дні, починаючи з 28.05.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 03.05.2021 строк кредитування продовжено на 3 (три) дні, починаючи з 30.05.2021 позичальник сплачує за кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 12.05.2021 строк кредитування продовжено на 9 (дев`ять) днів, починаючи з 02.06.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту; -додаткової угодою від 11.06.2021 строк кредитування продовжено на 30 (тридцять) днів, починаючи з 11.06.2021 позичальник сплачує за користування кредитом 0,43 відсотків в день від суми кредиту. Аналогічне зазначено в довідці щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до боржників ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». За умовами вказаного договору факторингу, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно пункту 1.3 договору право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. За умовами пункту 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Згідно умов пункту 8.2 договору, строк цього договору закінчується 28.11.2019, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. Відповідно до пункту 1.5 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору . 28 листопада 2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти пункт 8.2 договору в такій редакції: "Строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором". 31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Строк дії договору продовжено до 31.12.2021. Додатковими угодами № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023, вносились зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2024 включно. З витягу з реєстру прав вимоги № 147 від 17.08.2020 року вбачається, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 934702486 від 04.04.2020 суму боргу 14897,26 грн., з яких заборгованість за основним боргом (тіло кредиту) - 8473,84 грн., заборгованість за відсотками - 6423,42 грн., передано від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Оскільки відповідно до п. 2.2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 разом з Правом вимоги до Фактора переходить всі інші права та обов`язки Клієнта за Кредитним договором, то ТОВ «Таліон Плюс» здійснило нарахування процентів за користування кредитом до дня переходу прав вимоги, що підтверджується розрахунком заборгованості. 05 серпня 2023 року між ТОВ "Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 03 серпня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, за умовами якої сторони домовились продовжити строк дії Договору до 31.12.2022 включно. 30 грудня 2022 року між ТОВ "Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, за умовами якої сторони домовились продовжити строк дії Договору до 30.12.2024 включно. З витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08. 2023 року вбачається, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 934702486 від 04.04.2020 на суму боргу 20947,78 грн, з яких 8473,84,00 грн. заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 12473,94 грн. заборгованість за відсотками передано від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». 08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №08/07/25-Е, за умовами якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. З витягу з реєстру боржників від 08 липня 2025 року вбачається, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №934702486 від 04.04.2020 на суму боргу 20947,78 грн, з яких 8473,84,00 грн. заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 12473,94 грн. заборгованість за відсотками, передано від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС». Вказані договори факторингу підтверджують належний перехід прав вимоги до відповідача за кредитним договором - до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», оскільки умовами укладених договорів факторингу передбачено перехід права вимоги з моменту підписання реєстру права вимоги та не пов`язано з оплатою за договором факторингу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь в судовому розгляді справи. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що умови зазначених у позовній заяві договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства, є правомірними, тобто такими, що продовжують певні цивільні права та обов`язки. Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012 тощо). Крім того, оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованості за кредитним договором, а договори факторингу відповідачем не оспорювались у даному випадку слід виходити з презумпції правочину, а також презумпції обов`язковості виконання договору. Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулась заміна кредитодавця, на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», перейшло право вимоги за кредитним договором №934702486 від 04.04.2020 року, укладеного між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в межах заявлених позивачем вимог, суд не вбачає підстави у їх задоволенні в повному обсязі, з огляду на наступне. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. За приписами статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частинами 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] була обізнана з умовами кредитування, підписавши Договір з використанням одноразового ідентифікатора, та з наслідками несвоєчасного погашення заборгованості, порушила зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків. Вирішуючи питання про розмір такої заборгованості суд вказує, що за абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, тобто у межах погодженого сторонами кредитування. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги за ч. 2 ст. 1050 ЦК. Водночас, за умовами укладеного 04.04.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] договору № 934702486, його сторони дійшли згоди, що кредитна надається строком на тридцять днів з 04.04.2020 по 04.05.2020. Судом встановлено, що відповідно до ряду Додаткових угод до договору № 934702486 від 04.04.2020, сторони дійшли згоди продовжити строк кредитування до 11.07.2021. Інших доказів продовження строку кредитування суду не надано. Проте відповідно до складених ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» розрахунків заборгованості вбачається, що відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися позичальнику по 28.09.2021. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) зазначено, що «у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості». У постановах Великої Палати Верховного Суду неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Отже, після спливу строку кредитування, а саме з 11.07.2021 припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за договором. З огляду на викладене, суд відхиляє посилання ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» на доведеність розміру заборгованості за відсотками відповідача перед позивачем у зазначеному в позовній заяві розмірі, оскільки кредитор не мав права нараховувати передбачені відповідним договором кредиту проценти позичальнику після спливу дії цього договору. Суд зазначає, що нарахування відповідачу відсотків поза межами дії укладеного договору суперечить вимогам закону. Враховуючи наведене, суд вважає, що починаючи з 12.07.2021 року у кредитодавця, відсутнє право нараховувати проценти за кредитним договором №934702486 від 04.04.2020 року. Як вбачається з розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Первісного кредитора сума загальної станом на 11.07.2021 становить 9567,04 грн. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягує з відповідача заборгованість за кредитним договором № 934702486 від 04.04.2020, що утворилась станом на 11.07.2020, у розмірі 9567,04 грн. Відповідно до пункту 6 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. За змістом ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 1106,31 грн. (45,67%) понесених судових витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, з поміж іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, стороною позивача подано до суду: Договір надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 року та Додаткова угода №25770553698 до Договору про надання правничої допомоги від 09.07.2025, Акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 року, копія свідоцтва адвоката про право зайняття адвокатською діяльністю. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, за відсутності заперечень з боку відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що позов підлягає частковому задоволенню, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3196,90 грн. (7000,00х45,67%). Згідно ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial