Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що 27.09.2023 ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] уклали договір кредиту №9466409. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу було надано кредит в загальному розмірі 9000,00 грн. Сума кредиту була перерахована відповідачу на його банківський картковий рахунок. Відповідач у свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення 27.10.2023, зі сплатою процентів за кожен день користування кредитом, а саме: за 1 день користування кредитом 10,0000%, з 2-го по 15-й день користування кредитом 1,4000%, з 16-го по 30-й день користування кредитом 3,5000%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складала 146827,92%. У зв`язку з неможливістю відповідачем виконати покладені на нього зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, ним було ініційовано продовження користування кредитом, внаслідок чого додатковою угодою від 13.10.2023, строк користування кредитом продовжено до 12.11.2023, додатковою угодою від 28.10.2023, строк продовжено до 27.11.2023 та додатковою угодою від 14.11.2023, строк користування кредитом продовжено до 14.12.2023. Разом з тим, незважаючи на погашення відповідачем заборгованості у загальному розмірі 13491,00 грн., свої обов`язки за договором [PERSON] у повному обсязі не виконав та заборгованості не погасив. 26.03.2024 ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу №2603 за яким право грошової вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача перейшло до позивача. Разом з тим, відповідач не виконує умови договору, не здійснив погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів, що призвело до виникнення у нього заборгованості. За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним вище договором у загальному розмірі 16389,00 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.01.2026 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Головуюча суддя Київська Т.Б. у період з 20.03.2026 по 27.03.2026, включно, перебувала на навчанні, на підставі наказу по Могилів-Подільському міськрайонному суду Вінницької області №36 від 19.03.2026. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованою адресою проживання, однак поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ст.128 ЦПК України є належним повідомленням. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Встановлено, що 27.09.2023 [PERSON] звернувся до ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» із заявкою на отримання кредитів та встановлення ділових відносин, в якій зазначив дані необхідні для його ідентифікації, бажану суму кредиту. 27.09.2023 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір №9466409. Відповідно до умов вказаного договору кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим договором. Загальний розмір кредит 9000,00 грн. Кредит надається строк на 30 днів. Термін повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом 27.10.2023. Позичальник сплачує проценти за кожен день користування кредитом, а саме: за 1 день користування кредитом 10,0000%, з 2-го по 15-й день користування кредитом 1,4000%, з 16-го по 30-й день користування кредитом 3,5000%. На дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 146827,92%. До вказаного вище договору кредиту долучено додаток 1 Графік платежів, в якому зазначено, що відповідач повинен був сплатити тіло кредиту у розмірі 9000,00 грн. та проценти за користування кредитом у розмірі 7389,00 грн. до 27.10.2023. Крім того, пунктом 1.9 вказаного договору передбачено, що позичальник може ініціювати продовження строку кредитування або строк виплати кредиту, установлених цим договором, на підставі звернення до кредитодавця в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реєстрації позичальником такого права. 13.10.2023 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем було укладено додаткову угоду №9466409-1 до кредитного договору. Відповідно до умов додаткової угоди, сторони погодили, що строк кредитування буде продовжено на 30 днів з моменту підписання угоди. Позичальник сплачує проценти за кожен день користування кредитом у такому розмірі та порядку: за 1 день користування кредитом 10,0000%, в сумі 900,00 грн., термін оплати 28.10.2023; з 2-го по 15-й день користування кредитом 1,4000%, в сумі 1764,00 грн., термін оплати 28.10.2023; з 16-го по 30-й день користування кредитом 3,5000%, в сумі 4725,00 грн., термін оплати 12.11.2023. 28.10.2023 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем було укладено додаткову угоду №9466409-2 до кредитного договору. Відповідно до умов додаткової угоди, сторони погодили, що строк кредитування буде продовжено на 30 днів з моменту підписання угоди. Позичальник сплачує проценти за кожен день користування кредитом у такому розмірі та порядку: за 1 день користування кредитом 10,0000%, в сумі 900,00 грн., термін оплати 12.11.2023; з 2-го по 15-й день користування кредитом 1,4000%, в сумі 1764,00 грн., термін оплати 12.11.2023; з 16-го по 30-й день користування кредитом 3,5000%, в сумі 4725,00 грн., термін оплати 27.11.2023. 14.11.2023 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем було укладено додаткову угоду №9466409-3 до кредитного договору. Відповідно до умов додаткової угоди, сторони погодили, що строк кредитування буде продовжено на 30 днів з моменту підписання угоди. Позичальник сплачує проценти за кожен день користування кредитом у такому розмірі та порядку: за 1 день користування кредитом 10,0000%, в сумі 900,00 грн., термін оплати 29.11.2023; з 2-го по 15-й день користування кредитом 1,4000%, в сумі 1764,00 грн., термін оплати 29.11.2023; з 16-го по 30-й день користування кредитом 3,5000%, в сумі 4725,00 грн., термін оплати 14.12.2023. До вказаних вище додаткових угод долучено додатки 1, а саме Графіки платежів з врахуванням внесених змін до кредитного договору. Позивачем також приєднано Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, зокрема, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, інші важливі правові аспекти. Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» було у повному обсязі виконано своє зобов`язання за Договором шляхом видачі грошових коштів відповідачу, що підтверджується касовим чеком №37615055 від 27.09.2023. Крім того, підписавши вказаний вище кредитний договір у розділі 6 відповідач також підтвердив отримання суми кредиту у розмірі 9000,00 грн. Як стверджує позивач у своєму позові, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Так, відповідно до розрахунку заборгованості підготовленого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» заборгованість [PERSON] за договором №9466409 від 27.09.2023, станом на 26.03.2024, становила 16389,00 грн., яка складалась із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9000,00 грн. та заборгованості за процентами 7389,00 грн. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За правилом статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 (провадження №12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт-фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор -банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник-набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; Таким чином, за договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. Суд також враховує правові висновки Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року в справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18), згідно яких у разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 26.03.2024 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» було укладено Договір факторингу № 2603, відповідно до умов якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за договором позики № 9466409 від 27.09.2023. На підтвердження оплатності за вказаним договором факторингу суду надано платіжну інструкцію №1095 від 26.03.2024. Відповідно до реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами до договору факторингу №2603 від 26.03.2024, до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №9466409, загальний розмір заборгованості 16389,00 грн. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда Ф» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Як слідує з розрахунку заборгованості (виписки по особовому рахунку), підготовленого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», станом на 02.01.2026 заборгованість відповідача перед позивачем становить 16389,00 а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 9000,00 грн.; залишок заборгованості по відсотками 7389,00 грн. Як стверджує позивач у своєму позові, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Відповідач не надав суду докази, які б спростовували, як факт надання кредиту в розмірі, визначеному кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини та враховуючи те, що кредитний договір, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення позики, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 9466409 від 27.09.2023 у розмірі 16389,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2662,40 грн. понесеного судового збору. Крім того, представник позивача у своєму позові просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді витрат на правничу допомогу. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Так, 29.12.2025 між адвокатом Бачинським О.М. та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір №220040118 про надання правової допомоги та розділом 4 договору передбачено, зокрема, що клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7000,00 грн. Про надання правової допомоги підписується акт. Відповідно до розрахунку суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до [PERSON] за договором позики №9466409 від 27.09.2023, судові витрати позивача складаються із судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Згідно акту №1 від 29.12.2025 про приймання-передачу наданих послуг згідно договору №220040118 про надання правової допомоги, клієнт прийняв від адвоката послуги із підготовки позову до суду, в тому числі збирання доказів, підготовки процесуальних заяв по справі, усних консультацій. Відповідно до рахунку №1 від 29.12.2025 та платіжної інструкції №2395 від 08.01.2026 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» сплатила на рахунок ФОП [PERSON] суму коштів у розмірі 7000,00 грн. за наданні послуги за вказаним вище договором. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові від 28.09.2023 у справі 686/31892/19 (провадження 61-4683св23). Також, суд при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу при задоволенні позову звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України такі витрати покладаються на відповідача. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, ціни позову, розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, виходячи з конкретних обставин даної справи та те що дана категорія справ не є складною і з даного питання є установлена судова практика, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. є завищеними та недостатньо обґрунтованими. З урахуванням предмета спору, ціни позову, складністю справи, обсягу виконаної роботи, необхідності та розумності відповідних витрат, враховуючи, що витрати у визначеному позивачем розмірі не є пропорційними до ціни позову, суд визначає вартість наданих юридичних послуг в розмірі 3000,00 гривень, що відповідає критеріям розумності та співмірності.

Outcome: approved