Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Позивач [PERSON] звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Нежухівської сільської ради Стрийського району Львівської області 19.11.1999 року, у відповідності до актового запису №13. Позов обґрунтовано тим, що спільне життя позивача з відповідачкою не склалося, тому що виникли різні погляди на сімейне життя та обов`язки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, та почали проживати окремо. Можливості зберегти сім`ю немає, оскільки тривалий час проживають окремо. Подружні відносини припинилися. Спільне господарство не ведеться. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, у якій зазначає, що вони з позивачем примирилися та просить залишити позов без розгляду. Заяви та клопотання учасників справи. Представниця позивача [PERSON] адвокат Панилик О.В. 26.11.2025 року подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Відповідачка [PERSON] 08.01.2026 року подала до суду заяву, у якій зазначає, що вони з позивачем примирилися та просить залишити позов без розгляду. Представниця позивача [PERSON] адвокат Панилик О.В. 27.02.2026 року подала до суду заяву, у якій зазначає, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на розірванні шлюбу. Додатково представниця позивача просить суд проводити розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Інших заяв по суті справи, в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.10.2025 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю Яніва Н.М. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності - відповідачки [PERSON] .. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 03.11.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалами Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.11.2025, 22.12.2025, 29.01.2026 року розгляд справи було відкладено, у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання. Довідкою від 05.03.2026 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на листку непрацездатності. Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте такі з у судове засідання не з`явилися та не забезпечили явку уповноважених представників. Втім, судом задоволено клопотання представника позивача, про розгляд справу у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи по суті відбувся 26.03.2026 року. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Фактичні обставини справи із оцінкою відповідних доказів. Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони у справі, уклали шлюб 19.11.1999 року, котрий був зареєстрований виконавчим комітетом Нежухівської сільської ради Стрийського району Львівської області 19.11.1999 року, у відповідності до актового запису №13. Як зазначено у позовній заяві, за час перебування у шлюбі у сторін народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Такі дії сторін у справі викликані несумісністю характерів, різним світоглядом. Висновок суду. Приймаючи рішення у даній справі, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. При цьому, відповідачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що між нею та позивачем досягнуто примирення, у зв`язку з чим просить залишити поданий позов без розгляду. Разом із тим, суд звертає увагу, що відповідно до норм цивільного процесуального законодавства право на подання заяви про залишення позову без розгляду належить виключно позивачу як ініціатору судового розгляду. Натомість відповідач не наділений процесуальним правом ініціювати питання про залишення позову без розгляду з підстав примирення сторін, оскільки такі дії безпосередньо пов`язані з реалізацією диспозитивних прав позивача. Судом встановлено, що позивач у даній справі не подавав заяви про залишення позову без розгляду, від позову не відмовлявся та, навпаки, наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин заява відповідачки про залишення позову без розгляду не ґрунтується на вимогах закону та не підлягає задоволенню, оскільки подана неналежним суб`єктом процесуального права, а також суперечить волевиявленню позивача щодо продовження розгляду справи по суті. Суд також враховує, що у сторін у шлюбі народилося троє дітей, при цьому двоє з них уже досягли повноліття, окрім того, судом неодноразово відкладався розгляд справи, з метою можливого примирення сторін, однак таке жодного результату не дало, а тому з огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання сторонам додаткового строку на примирення. Відтак, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення

Outcome: approved