Jurisdiction: civil
Date: 2026-04-13 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить: стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (код ЄДРПОУ 42640371, адреса: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521 ) заборгованість за кредитним Договором у розмірі 32500 грн.; стягнути понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.12.2020 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 3357965. Відповідно до умов договору, ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем виконало, а саме надав Позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в розмірі, передбачених договором. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 28.07.2021 року було укладено договір № 28072021 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3357965. 23.05.2024 року було укладено договір № 23/05/24 відповідно до якого Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3357965. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 3357965. Позивач вказує, що загальний розмір заборгованості відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 р. головуючою у справі визначена суддя Лисюк І.О.. Ухвалою судді від 09.03.2026 відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду зазначену позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, у залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області (смт.Гусятин, пр.Героїв Майдану, буд.7), про що повідомлено учасників справи. Згідно прохальної частини позовної заяви представник позивача просить проводити розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся судом про розгляд справи, в судове засідання повторно не з`явився. Відзиву на позовну заяву не надходило. Так, суд викликав відповідача [PERSON] через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що підтверджується матеріалами цивільної справи та інформацією,що міститься на офіційному веб-сайті судової влади України запосиланням https://court.gov.ua/unknown/ . Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Як слідує із матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження, судові повістки направлялись судом відповідачу також за останнім відомим місцем проживання [PERSON] : [ADDRESS] . Це підтверджується поштовими відправлення, які повернуто суду 19.03.2026 року, з відмітками у довідці «Адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 17 грудня 2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 3357965, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит на суму 10000 грн, строком на 30 днів. Дата повернення кредиту вказується у графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору. (п. п. 1.3, 1.4 Договору). Сторони погодили фіксовану процентну ставку за користування коштами (п. 1.5 Договору), а саме: - стандартну процентну ставку, що становить 1,90 % в день від суми кредиту та застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пп. 1.5.1 цього Договору; - знижену процентну ставку, яка становить 1,33 % в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.4 цього Договору (без пролонгацій), якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахунку на поточний рахунок Споживача. уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п.2.1. Договору). Згідно умов п. 7.4. Договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 480 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 120 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Відповідач 17.12.2020 року підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором А165168 . 17.12.2020 року одноразовим ідентифікатором А165168 [PERSON] також підписав паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені інформація про кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення чи невиконання зобов`язання та графік платежів до договору. Згідно довідки ТОВ ФК «Контрактовий дім» №20142 від 06.02.2026 року встановлено, що 17 грудня 2020 року перераховано кошти в розмірі 10000 грн на номер картки № [NUMBER] . 28 липня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК«Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 28072021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ ФК«Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 3357965, укладеним 17.12.2020 року із [PERSON] 23.05.2024 було укладено договір № 23/05/24 відповідно до якого ТОВ ФК«Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь Товариста з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3357965, укладеним 17.12.2020 року із [PERSON] .. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 3357965, укладеним 17.12.2020 року Згідно Витягу з реєстру боржників №1 до договору про відступлення прав вимоги №23/05/24 від 23.05.2024, до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за договором № 3357965 від 17.12.2020 року у сумі 32500 грн, з яких: 10000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 22500 грн. заборгованість за нарахованими процентами . Наявність заборгованості відповідача підтверджено розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, в частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні докази повного погашення відповідачем заборгованості за кредитними договорами. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Таким чиноп, позов підлягає до задоволення. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Матеріали справи свідчать, що 02 липня 2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладений договір про надання правової допомоги №02-07/2024, предметом якого є надання клієнту юридичної допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладеного ТОВ «Факторинг Партнерс» з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», перелік послуг та їх ціни, заявку про надання юридичної допомоги №1857 від 01 січня 2026 року, якою погоджено надання позивачу правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання усної консультації з вивченням документів - 2 години на суму 4000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 3 години на суму 9000 грн, та витяг з Акту №27 про надання юридичної допомоги від 30 січня 2026 року. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд встановив, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу в розмірі 13000 грн, врахувавши складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, суд прийшов до висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 5000 грн судових витрат понесених на оплату професійної правничої допомоги. Щодо судових витрат. Розподіляючи судові витрати, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2662,40 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст.141 ЦПК Україниз відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved