Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. Стислий виклад обставин справи: Представник ТОВ «СВЕА ФІНАНС» 10.01.2025 звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] 33167 грн. 62 коп. боргу за договором № 2016051 від 10.01.2025, судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2662 грн 40 коп. Позовна заява мотивована тим, що 10.01.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 2016051, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 10500 грн. [PERSON] свої зобов`язання перед ТОВ «Селфі Кредит» не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 33167 грн. 62 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 9703 грн. 70 коп., заборгованості за відсотками 18213.92 грн., пеня 5250 грн. 28.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-25/25, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинним договором в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Селфі Кредит», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі було відступлено право вимоги і за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Селфі Кредит» за договором № 2016051 від 10.01.2025. Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятися від належного виконання зобов`язань, відтак позивач змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення зазначеної вище заборгованості та понесених судових витрат. ІІ. Процесуальні дії у справі: Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2026 вказану цивільну справу передано для розгляду судді Ференц О.І. 19.02.2026 ухвалою суду відкрито провадження у цій справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. ІІІ. Позиція учасників справи: Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила про розгляд справи у її відсутності, проти постановлення заочного рішення у справі не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, 20.03.2026 року подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Представником позивача не доведено належними та допустимими доказами факту переходу права вимоги до нього за кредитним договором № 2016051, до матеріалів справи не додано Акту приймання-передачі, реєстру прав вимог, що переходять до нового кредитора, які були укладені між первісним кредитором та позивачем, також відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень тощо на підтвердження перерахування йому суми кредиту. На підтвердження наявності у нього заборгованості за кредитним договором представник позивача надав розрахунок такої, який містить лише загальну вартість несплаченого кредиту та відсотків без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків. Крім того позивачем нараховано заборгованість за відсотками з порушенням ст.1048 ЦК України поза строком кредитування, визначеним договором. Також звертає увагу суду на те, що представник позивача просить і про стягнення з нього пені всупереч п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Розгляд справи просить проводити у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін: Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам у справі, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних міркувань. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 10.01.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] за допомогою веб-сайту https://selfiecredit.ua/, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Селфі Кредит», було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2016051. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі, електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, на виконання зазначених вимог [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор К509 для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Згідно умов договору ТОВ «Селфі Кредит» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 10500 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів) , що є Додатком №1 до цього Договору. У Споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, на підставі звернення до Товариства у паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2333.95 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 48300 грн. На підтвердження надання кредиту на підставі договору № 2016051 про надання споживчого кредиту за продуктом «New Short» від 10.01.2025 року представником позивача надало детальний розрахунок заборгованості, де висвітлені транзакції нарахування кредитних коштів на банківську карту клієнта, нараховані проценти, а також Інформаційну довідку ТОВ «Пейтек» від 30.07.2025 року №20250730-2506, якою підтверджено, що ТОВ «Пейтек» було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на суму 10500 грн. Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 573a9c3f-d777-4250-be63-d3d17104ef98. Номер транзакції в системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 39dc3dd523b74adb4b93d2dde8b73b97, дата проведення транзакції 10.01.2025. Суд звертає увагу, що час операції та дата збігається із датою укладення договору про надання споживчого кредиту від 10.01.2025 року. Заперечуючи проти отримання коштів, відповідач [PERSON] не надав суду доказів того, що вказана вище сума не була перерахована 10.01.2025 на його картковий рахунок. Відтак суд вважає встановленим, що [PERSON] отримав кредитні кошти за договором № 2016051 від 10.01.2025 року в сумі 10500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість, яка станом на 16.02.2026 становить 33167 грн. 62 коп. та складається з заборгованості по тілу кредиту - 9703 грн. 70 коп., заборгованості за відсотками 18213.92 грн., пені 5250 грн. При цьому не заслуговують на увагу заперечення відповідача в тій частині, що розрахунок заборгованості містить лише загальну вартість несплаченого кредиту та відсотків без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків, оскільки долучений до позовної заяви розрахунок містить інформацію про щоденні нарахування, суму заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом за кожен день користування кредитом. Окрім цього сума щомісячних нарахувань як за тілом кредиту, так і за відсотками встановлена в Графіку платежів, який є Додатком до укладеного між відповідачем та первісним кредитором договором про надання споживчого кредиту. Також суд не погоджується із запереченнями відповідача в тій частині, що відсотки за користування кредитом нараховувалися поза строком кредитування, оскільки згідно п.1.3 укладеного договору про надання споживчого кредиту від 10.01.2025 року строк кредиту становить 360 днів, згідно розрахунку заборгованості така обраховувалася станом на 28.07.2025 року, тобто в межах строку кредитування, передбаченого договором. 28.07.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-25/25, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. За таких обставин до ТОВ «Свеа Фінанс», починаючи з 28.07.2025, перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит № 2016051 від 10.01.2025, що укладений між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] . Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-25/25 від 28.07.2025 ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 722722 від 13.04.2023 в загальні сумі заборгованості 33167 грн. 62 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 9703 грн. 70 коп., заборгованості за відсотками 18213.92 грн., пені 5250 грн. При цьому суд відхиляє заперечення відповідача проти позовних вимог в тій частині, що матеріалами справи не доведено факту передачі права вимоги від первісного кредитора до позивача, оскільки до матеріалів справи представником позивача долучено Акт приймання-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді від 28.07.2025 року до договору факторингу від 28.07.2025 року № 01.02-25/25, сам Реєстр боржників в електронному вигляді до Договору факторингу від 28.07.2025 року № 01.02-25/25, Витяг з такого реєстру, а також платіжну інструкцію кредитового переказу коштів на виконання Договору факторингу № 01.02-25/25 від 28.07.2025 року, якими в повній мірі підтверджується факт переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором № 2016051 від 10.01.2025 року до ТОВ «Свеа Фінанс». Оскільки будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем суду надано не було, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості суд вважає правильним. Отже, право позивача порушене невиконанням свого зобов`язання з повернення кредиту відповідачем, а тому підлягає судовому захисту. Як визначається ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено вище, позивач надав суду докази того, що перехід права вимоги відбувся належним чином. Доведеною є обставина отримання [PERSON] грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені договором позики і взяті на себе зобов`язання останній не виконав, у передбачені строки кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Отже, зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати коштів за договором про споживчий кредит не виконував, допустив заборгованість, тому наявні підстави для її стягнення у примусовому порядку. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за пенею, суд виходить з наступного. Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею. Відтак, позов підлягає до часткового задоволення. V. Розподіл Судових витрат: Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 27917 грн. 62 коп., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2240,97 грн (27917.62*2662,40:33167.62=2240,98).

Outcome: partial