Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-31 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. 23.01.2026 заявник [PERSON] через свого представника Рішко Я.Я. звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заява мотивована тим, що [PERSON] (спадкодавець), [INFO] , (місце реєстрації на день смерті: [ADDRESS] ) приходиться рідною тіткою заявнику [PERSON] по батьківській лінії. Спадкодавець у шлюбі не перебувала та за життя дітей не мала. Заявник [PERSON] , хоч і не був зареєстрований за однією адресою із тіткою, але із огляду на її похилий вік, постійно проживав разом із нею, здійснював постійний догляд: допомагав із веденням господарства, прибирав житло, готував їжу, купував необхідні медикаменти, продукти харчування, тобто був пов`язаний із тіткою спільним побутом. [INFO] рідна тітка заявника [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.09.2013. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно. Маючи намір прийняти спадщину за законом, яка залишилась після смерті [PERSON] , заявник звернувся до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Кравченко О.І. але, у прийнятті заяви та видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої, йому було відмовлено у зв`язку з тим, що він не звернулася до нотаріуса упродовж шести місяців із заявою про прийняття спадщини і відсутнє підтвердження факту проживання однією сім"єю спадкодавця та заявника. Відтак, заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що потрібно заявнику для подальшого оформлення спадкових прав. Заяви, клопотання учасників справи. Заявник [PERSON] та його представник Рішко Я.Я. в судове засідання не з`явились, проте від представника заявника надійшла до суду заява, в якій вона просить справу розглядати без їх участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи приватний нотаріус Кравченко О.І. у судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 11.02.2026 та відкладено на 25.02.2026 та 01.04.2026. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] (спадкодавець), [INFO] , (місце реєстрації на день смерті: [ADDRESS] ) приходиться рідною тіткою заявнику [PERSON] по батьківській лінії. Ступінь родинного зв`язку між заявником та його тіткою доводиться копією свідоцтва про народження заявника [PERSON] за серією [NUMBER] від 28.11.1979, копією свідоцтва про народження батька заявника [PERSON] (який є рідним братом [PERSON] ) за серією [NUMBER] , копією свідоцтва про народження рідної тітки заявника [PERSON] за серією [NUMBER] та свідоцтвом про одруження батьків заявника за серією [NUMBER] від 20.07.1968. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.09.2013 зареєстрованого виконкомом Біласовицької сільської ради Воловецького району Закарпатської області, рідна тітка заявника [PERSON] [INFO] померла, про що складено відповідний актовий запис № 12. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно. Однак, заявник протягом строку для прийняття спадщини не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. 19.12.2025 заявник [PERSON] звернувся приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Кравченко О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої [PERSON] . Приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Кравченко О.І. було винесено 12.01.2026 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по спадковій справі № 46/2025, якою відмовлено заявнику у прийнятті заяви та видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що він не звернувся до нотаріуса упродовж шести місяців із заявою про прийняття спадщини і не надав доказів постійного проживання з спадкодавцем на день смерті. Як стверджує заявник [PERSON] , він дійсно не був зареєстрований за однією адресою із тіткою, але із огляду на її похилий вік, постійно проживав разом із нею в буд [ADDRESS] , здійснював постійний догляд за тіткою. Ця обставина також стверджується довідкою виданою Біласовицьким старостинським округом за № 94 від 19.03.2025. В матеріалах справи також міститься акт від 11.03.2026 виконавчого комітету Ніжньоворітської сільської ради, який підписали заступник сільського голови Нижньоворітської сільської ради Шуфрич В.В., сусіди [PERSON] , [PERSON] щодо підтвердження факту спільного проживання позивача разом із [PERSON] ( [INFO] ) з 2000 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] , у зв"язку із наглядом за особою похилого віку [PERSON] . Із огляду на зазначене, встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем, необхідно заявнику для реалізації права на оформлення спадщини після смерті рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при прийнятті рішення. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Згідно зі ч.2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що заявник [PERSON] , хоч і не був зареєстрований за однією адресою із тіткою [PERSON] (місце реєстрації на день смерті: [ADDRESS] ), але із огляду на її похилий вік, постійно проживав разом із нею, здійснював постійний догляд: допомагав із веденням господарства, прибирав житло, готував їжу, купував необхідні медикаменти, продукти харчування, тобто був пов`язаний із тіткою спільним побутом. Наведена обставина факультативно доводиться довідкою виданою Біласовицьким старостинським округом за № 94 від 19.03.2025, згідно якої вбачається, що на день смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в будинку за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали слідуючі особи: [PERSON] , 1923 р.н. - померла та [PERSON] , 1979 р.н. племінник (не зареєстрований, але проживав). Таким чином, факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті [INFO] в помешканні рідної тітки заявника спільно за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження у суді на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved