Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-24 00:00:00

У грудні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк») через представника звернулось до Немишлянського районного суду міста Харкова з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначило, що 11.11.2022 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку [PERSON] було ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. [PERSON] було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредитний ліміт зазначений відповідно до умов договору. [PERSON] станом на 28.11.2025 року має заборгованість в сумі 138533 грн. 86 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 99082 грн. 34 коп., заборгованості за процентами у розмірі 39451 грн. 52 коп., яку АТ «А-Банк» просило стягнути з [PERSON] разом зі сплаченим судовим збором в сумі 2422 грн. 40 коп. Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 02.12.2025 року матеріали позовної заяви передано до Основ`янського районного суду міста Харкова за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025 року, справа розподілена судді Глобі М.М. Ухвалою суду від 30.12.2025 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. В позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 15.01.2026 року до суду від відповідача надійшла заява, за змістом яка є відзивом на позовну заяву, відповідно до якої з позовними вимогами він не погоджується у повному обсязі, оскільки позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б підтверджували обгрунтованість суми заборгованості, порядок її нарахування, а також правової підстави винекнення такої заборгованості. Крім того, він не отримував належних вимог банку, повідомлень про розмір боргу та розрахунків заборгованості. Просив взяти до уваги його заперечення проти позову, розглянути справу на підставі наявних матеріалів справи без його особистої участі, у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його особистої участі на підставі наявних в матеріалах справи відомостей, суд розглядає справу у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви б/н від 11.11.2022 року, між відповідачем та АТ «А-Банк» було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказаний кредитний договір було укладено між сторонами шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 11-12). З анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 11.11.2022 року вбачається, що [PERSON] , ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами АТ «Акцент-банк» виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку (а.с. 11 зворот). Зі змісту вказаної заяви слідує, що відповідач погодився, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також [PERSON] засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису. У цей же день, 11.11.2022 року, [PERSON] підписав заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. Зазначена заява містить основні умови кредитування, зокрема тип та вид кредиту, мету отримання кредиту споживчі цілі, строк кредитування (строк дії кредитної лінії) 240 місяців, порядок погашення кредиту (а.с. 12). Зокрема, у вказаній заяві сторонами погоджено, що пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. Також, 11.11.2022 року електронним підписом [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», в якому викладені аналогічні умови кредитування. Інформація, викладена у паспорті, зберігає чинність та є актуальною до 15.11.2022 року (а.с. 12 зворот - 13). Згідно з довідкою за картами, доданою до позову, відповідачу було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] строком дії до грудня 2031 року, № [NUMBER] строком дії до грудня 2031 року (а.с. 23). З довідки за лімітами, виданої АТ «А-Банк» вбачається, що з 11.11.2022 року до 15.02.2023 року кредитний ліміт [PERSON] становив 0 грн. 00 коп. 15.02.2023 року [PERSON] встановлено суму кредитного ліміту в розмірі 30000 грн. 00 коп., 08.04.2023 року збільшено до 60000 грн. 00 коп., 12.06.2023 року збільшено до 70000 грн. 00 коп., 10.08.2023 року збільшено до 75000 грн. 00 коп., 09.11.2023 року збільшено до 80000 грн. 00 коп., 15.03.2024 року збільшено до 85000 грн. 00 коп., 15.03.2024 року збільшено до 85000 грн. 00 коп., 24.05.2024 року збільшено до 100000 грн. 00 коп., 24.05.2024 року зменшено до 100000 грн. 00 коп. (а.с. 23). Випискою по картці відповідача підтверджується, що [PERSON] , починаючи з 17.02.2023 року активно користувався банківською карткою, що видавалась йому, як платіжним засобом дебетно-кредитного типу в споживчих цілях шляхом зняття готівки, погашення заборгованості, здійснення розрахунків тощо (а.с. 13-22 зворот). АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами, але відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 28.11.2025 року має заборгованість в розмірі 138533 грн. 86 коп., з яких 99082 грн. 34 коп. - заборгованість за кредитом, 39451 грн. 52 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 8 - 11). До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк» (а.с. 24-27), Тарифи по картці «Зелена» (а.с. 27 зворот-28), розрахунок заборгованості за договором № б/н від 11.11.2022 року станом на 28.11.2025 року (а.с. 8 - 11), паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», підписаний [PERSON] електронним підписом (а.с. 12 зворот-12), виписку по картці за період з 17.02.2023 року по 01.11.2025 року (а.с. 13-22 зворот), довідку за лімітами, згідно котрої розмір ліміту було підвищено з 30000 грн. 00 коп. до 100000 грн. 00 коп. за період з 15.02.2023 року по 24.05.2024 року (а.с. 23) та довідку за картками (а.с. 23). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 гл. 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір відсотків та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована відсоткова ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої відсоткової ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої відсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Пунктами 5-7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. За змістом ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму, відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договору приєднання розроблені АТ «Акцент-Банк», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, відсоткова ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк», в період з часу виникнення спірних правовідносин, 11.11.2022 року, до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вище зазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03.07.2019 року. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20. Отже, суд не бере до уваги зміст Умов та Правил, Тарифів та Паспорту споживчого кредиту як складових кредитного договору між сторонами. Разом з тим, 11.11.2022 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку та заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с. 11 зворот, 12). Процентні ставки та інші відомості щодо кредиту, зазначені безпосередньо у Заяві щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 11.11.2022 року, яка підписана відповідачем, а тому ці умови є погодженими сторонами. У подальшому на підставі вказаних анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку та заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Із долученої до справи виписки по картці відповідача, в якій міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей вбачається, що останній користувався кредитним коштами, ним періодично вносились власні грошові кошти в рахунок погашення заборгованості, а саме: сума витрат за період з 11.11.2022 року до 28.11.2025 року склала 260714 грн. 82 коп., а надходжень 124949 грн. 77 коп. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів, передбачених договором. Будь-яких відомостей, які б спростовували наданий розрахунок або свідчили про погашення заборгованості, матеріали справи не містять. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено суму заборгованості [PERSON] за кредитним договором у загальному розмірі 138533 грн. 86 коп., з огляду на погоджені сторонами умови кредитування, з урахуванням тіла кредиту, розміру відсоткової ставки та періоду кредитування. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved