Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

26.01.2026 до Хортицького районного суду м. Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 19.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 75692352, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 11807,00 грн. Відповідач умови договору не виконав, через що утворилась заборгованість у розмірі 40218,83 грн., з них: 11807,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 28195,75 грн. сума заборгованості за відсотками; інфляційні збитки 188,91 грн.; 3% річних 27,17 грн. 27.01.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 27/01/2022, за умовами якого ТОВ «Вердикт капітал» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, у тому числі за договором позики № 75692352 від 19.07.2021. 10.03.2023 ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» уклали договір факторингу № 10-03/2023/01, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, у тому числі за договором позики № 75692352 від 19.07.2021. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики № 75692352 від 19.07.2021 у розмірі 40218,83 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ТОВ «Коллект центр» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подав, своїми процесуальними правами скористався на власний розсуд. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що 19.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75692352, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 11807,00 грн., строком на 30 днів, на умовах сплати фіксованої процентної ставки за кредитом в день 1,99%. Дата надання позики 19.07.2021; дата повернення позики 18.08.2021. Відповідно до п. 5 договору позики, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що: позичальник ознайомився з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги; позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація). Пунктом 12 договору позики визначено, що цей договір укладено дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. У п. 18 договору позики зазначено юридичні адреси та реквізити сторін. У графі «Позичальник» містяться персональні дані [PERSON] , зокрема: дата народження, РНОКПП, паспортні дані, адреса, номер телефону, адреса електронної пошти, номер рахунку, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності «Kwan6fseQQ», проставлений [PERSON] . З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, договір позики № 75692352 від 19.07.2021 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України, він не визнавався судом недійсним. Додатком № 1 до договору позики № 75692352 від 19.07.2021 визначено обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Додаток підписаний представником позикодавця та позичальником [PERSON] . Успішність транзакції щодо перерахування коштів у сумі 11807,00 грн. підтверджена довідкою № КД-000065466/ТНПП від 23.10.2025, виданою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», а також розрахунком заборгованості станом на 27.01.2022. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 27.01.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 27/01/2022, за умовами якого ТОВ «Вердикт капітал» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, у тому числі за договором позики № 75692352 від 19.07.2021. Факт переходу права вимоги до відповідача [PERSON] підтверджується реєстром боржників №1 до договору факторингу 27/01/2022 від 27.01.2022, та платіжним дорученням №32465 від 27.01.2022. 10.03.2023 ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» уклали договір факторингу № 10-03/2023/01, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, у тому числі за договором позики № 75692352 від 19.07.2021. Відповідно до витягу з реєстру боржників, який є додатком № 3 до договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] , ІПН боржника [NUMBER] , номер договору 75692352, сума заборгованості за тілом 11807,00 грн., сума заборгованості по процентам за користування 28195,75,00 грн., відповідальнсть за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України 216,08 грн . Досліджені докази підтверджують, що ТОВ «Коллект центр» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 75692352 від 19.07.2021. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 40218,83 грн., з яких: 11807,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 28195,75 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; інфляційні збитки 188,91 грн.; нараховані 3% річних 27,17 грн. Даний розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Відомостей про добровільне виконання [PERSON] зобов`язань за договором позики №75692352 від 19.07.2021 матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 0600130085 від 23.01.2026. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Так, позивачем заявлена вимога на відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial