Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-29 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 13.03.2026 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЗАЛІСЬКА 5» [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено. 24.03.2026 року представником позивача подано заяву про винесення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, які складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дійшов до наступних висновків. Згідно п. 3 ч. 1, ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. У даній справі судові витрати складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн, понесених позивачем. Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що в позов задоволено, всі судові витрати суд покладає на відповідача. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, а склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження факту надання правової допомоги представник позивача надав договір про надання правової допомоги від 12.09.2025, укладений між позивачем та адвокатом Батігом Владиславом Васильовичем (далі Договір) та ордер на надання правничої допомоги у Шевченківському районному суді м. Харкова. Інших документів суду не надано. Відповідно до п. 1.1 Договору клієнт доручає, а адвокат відповідно до чинного законодавства України приймає на себе зобов`язання в якості правничої допомоги надавати консультації та роз`яснення з правових питань, здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта з питань стягнення із співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Заліська, буд. 5, заборгованості зі сплати внесків і платежів на утримання багатоквартирного будинку. Відповідно до п. 3.1.2 Договору до повноважень адвоката входить виступати в якості представника Клієнта у судах з усім обсягом прав, наданих учаснику судового процесу, в тому числі правами знайомитися з матеріалами справ, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, збільшення та зменшення позовних вимог, зміни підстави та предмету позову, укладення мирової угоди (на умовах, узгоджених з Клієнтом), підписання, подання та отримання претензій, позовних та інших заяв, апеляційних та касаційних скарг, а також користуватися іншими правами, наданими чинним процесуальним законодавством України стороні та/або іншому учаснику процесу. Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19). Дослідивши надані суду докази щодо обґрунтування судових витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає, що хоча договір про надання правової допомоги в цілому охоплює перелік послуг, які надаються, з його змісту неможливо встановити які саме та в якому обсязі послуги були фактично надані, та чи були такі послуги взагалі надані в межах даної справи. Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Outcome: dismissed