Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 22 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції, актовий запис №06. Також позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 22 лютого 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та розходження поглядів щодо ведення спільного сімейного господарства, внаслідок чого наприкінці 2024 року шлюбні стосунки сторони припинили. Наразі сторони проживають окремо та шлюб між ними носить формальний характер, а тому позивачка вирішила розірвати шлюб. Ухвалою судді від 28 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року провадження у справі зупинено строком на 4 місяці, до 25 березня 2026 року включно, для надання сторонам у справі часу для примирення. Ухвалою судді від 26 березня 2026 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на раніше визначену дату, а саме на 26.03.2026 о 10 год 00 хв. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. 23.03.2026 [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, категорично наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення між сторонами не відбулося, не заперечує щодо заочного розгляду справи у разі неявки відповідача (а. с. 28). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації, відповідно до відповіді відділу ЦНАП Городнянської міської ради від 29.10.2025: [ADDRESS] . У заяві від 25.11.2025 відповідач просив судовий розгляд справи проводити без його участі (а. с. 22). Від відповідача відзиву на позов не надійшло. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію позивачки по суті заявлених нею позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені доказами, зібраними по справі, виходячи з наступного. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 лютого 2012 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 06. Після укладення шлюбу прізвища подружжя: « [PERSON] », « [PERSON] » (а. с. 5). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у м. Городня Чернігівської області, його батьками значаться: [PERSON] , [PERSON] (а. с. 6). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у м. Чернігів, його батьками значаться: [PERSON] , [PERSON] (а. с. 7). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у м. Чернігів, його батьками значаться: [PERSON] , [PERSON] (а. с. 78). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до приписів ст. 37 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб є правозгідним. Згідно із ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У ст. 110 СК України закріплено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили, і їх відновлювати позивачка не має наміру, наполягає на розлученні, визначений судом строк на примирення результатів не дав. Від відповідача заяв чи клопотань не надходило. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх неповнолітніх дітей, і це має істотне значення, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачкою заявлено клопотання про залишення їй прізвища « [PERSON] », а тому суд вважає за можливе залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1211,20 грн, яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved