Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-30 00:00:00

До суду надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2023 по 01.09.2025, у сумі 36 715,38 грн, а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати, пов`язані із розглядом справи у розмірі 41 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 року № 1268 Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території, передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено ПрАТ Харківенергозбут. За адресою: [ADDRESS] , згідно з договором від 01.01.2019 побутовим споживачем електричної енергії, що постачає ПрАТ Харківенергозбут, є [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки № 438727844 від 08.08.2025 з Державного реєстру речових прав відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача вказує у позовній заяві, що обсяги спожитої електричної енергії встановлюються оператором системи, яким в цьому випадку є акціонерне товариство «Харківобленерго». На підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів, до яких приєднався споживач та виставляє споживачу рахунки на оплату. Для надання доказів фактичного споживання електричної енергії по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , ПрАТ Харківенергозбут було направлено відповідний запит до АТ Харківобленерго. У відповіді на запит АТ Харківобленерго надало інформацію про фактичне споживання електричної енергії, з обсягами, спожитими по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 28.02.2023 по 16.09.2025, що були визначені згідно з показами лічильника, знятими персоналом АТ Харківобленерго. Відповідно до переданих від оператора системи розподілу АТ Харківобленерго даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.03.2023 по 01.09.2025, постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 36 715,38 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем не сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 36 715,38 грн, представник позивача просить суд стягнути з відповідача таку заборгованість. Ухвалою суду від 22.10.2025 вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу 5-денний строк на усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі суду. 23.10.2025 до суду від представника позивача ПрАТ «Харківенергозбут» Григоряки Ю.С. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 28.10.2025 після усунення недоліків позовної заяви у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Позивач не надавав суду клопотань про розгляд справи в загальному порядку або в спрощеному порядку з викликом сторін, в позові не зазначав, що заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлені відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідач відзиву не подав. Оскільки відповідачем у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин відповідно до ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору, відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином, відзиву не подав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд зазначає таке. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Правовідносини, які виникають між постачальником та споживачем (для власного споживання) під час купівлі-продажу електричної енергії, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються ст. 714 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), Законом України «Про ринок електричної енергії», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі Правила). Постановою НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Відповідно до Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19 червня 2018 року № 505). Згідно з абзацами 71, 72 п. 1.1.2 глави 1.1 розділу I Правил споживання електричної енергії - користування споживачем відповідно до укладених договорів електричною енергією за допомогою струмоприймача (струмоприймачів) для задоволення його потреб; споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Абзацом п`ятим пункту 13 розділу ХVІІ Закону України «Про ринок електричної енергії передбачено, що фактом приєднання споживача до умов постачання універсальних послуг є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відповідно до п. 2. постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Пунктом 7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, що постачає ПрАТ «Харківенергозбут», за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою облік постачання електричної енергії, нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.08.2025 № 438727844 квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , дата державної реєстрації права власності: 30.04.2021. До позовної заяви додано копію типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, копії комерційних пропозицій № № 24, 26, 28, відповідно до яких встановлюється ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії, та пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання електричної енергії відноситься до комунальних послуг. Індивідуальний споживач, з-поміж іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Згідно з ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. Згідно з п. п. 1 п. 5.2.1. Правил електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Отже відповідач є споживачем електричної енергії та відповідно до вимог законодавства зобов`язаний, з-поміж іншого, дотримуватися вимог нормативно-технічних документів; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до вимог умов Правил; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Верховний Суд України у своїй постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зазначив, що не дивлячись на те, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Разом з цим, такому праву споживача прямо відповідає його обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Отже згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16. Відповідно до п. 4.3. Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Згідно з пунктами 8.1.1., 8.1.2. розділу VIII Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 311, (далі Кодекс комерційного обліку) постачальники послуг комерційного обліку (у ролі оператора зчитування даних з лічильників) повинен у межах регламентів, встановлених адміністратором комерційного обліку, провести збір (або забезпечити прийом) результатів вимірювання та даних про стан з лічильників для всіх точок комерційного обліку, за які він несе відповідальність, та передати їх постачальникам послуг комерційного обліку. Покази лічильників для кожної точки комерційного обліку за період інтеграції мають зчитуватися автоматизованими системами постачальників послуг комерційного обліку зі всіма цифрами після коми. Покази лічильників в індивідуальних побутових та малих непобутових споживачів мають зчитуватися в цілих кВт·год. Відповідно до п. 8.6.1 розділу VIII Кодексу комерційного обліку зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до цього Кодексу та умов договору. Як вбачається з копії листа начальника відділу експлуатації засобів комерційного обліку Холодногірського району з розподілу електричної енергії АТ «Харківобленерго» від 06.10.2025 № 56РРЕ/21-3044 за особовим рахунком № [NUMBER] , [ADDRESS] , нарахування обсягу споживання електричної енергії виконується відповідно до контрольних оглядів. Відповідно до довідки від 06.10.2025, виданої начальником Холодногірського району з розподілу електричної енергії АТ «Харківобленерго», показання лічильника спожитої електричної енергії за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , становлять: станом на 28 лютого 2023 року 024533, станом на 31 серпня 2025 року - 035924. Також у вказаній довідці зазначено, що показники обсягу спожитої електричної енергії встановлені шляхом фактичного зняття таких даних з приладу комерційного обліку спожитої електричної енергії. Отже, з огляду на зазначене встановлено, що за період з лютого по за адресою: [ADDRESS] , спожито 11 391 кВт/год електричної енергії, що також підтверджується наданим представником позивача розрахунком заборгованості за спожиту електричну енергію, сума заборгованості, з урахуванням сум платежів, становить 36 715,38 грн. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин суд доходить висновку, що відповідач належним чином не виконав обов`язок щодо оплати за спожиту електричну енергію, має заборгованість в розмірі 36 715,38 грн, а тому позовні вимоги АТ «Харківенергозбут» про стягнення з [PERSON] вказаної суми заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2023 по 01.09.2025 є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Окрім того, представник позивача просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав у розмірі 41 грн. Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, з-поміж іншого, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, представником позивача надано суду копію квитанції № SW_CMSO20Q5S0_EP_0 від 08.08.2025, відповідно до якої керівником центру Холодногірського РРСЦ сплачено 41 грн за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав. Отже суд доходить висновку, що витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 41 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved