Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області в порядку окремого провадження надійшла заява [PERSON] -Діонізіївни, за участі заінтересованої особи: Білозерської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що [PERSON] -Діонізіївні на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Білозерської міської ради № 36 від 27 березня 2002 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому були допущена помилка, яка перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру по батькові заявниці записано, як « [PERSON] » не збігається із записом її по батькові в свідоцтві про народження де по батькові зазначене, як « [PERSON] ». Внаслідок такої помилки, в заявниці виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує мою особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2026 заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Заявник [PERSON] -Діонізіївнаподала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи подав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність заінтересованої особи. Щодо задоволення заяви не заперечують, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України № [NUMBER] , прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено [PERSON] - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.01.1966 прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено [PERSON] - [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільно стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00030634385, сформованого 06.05.2021, вбачається що [PERSON] - [PERSON] 02.11.1983 зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 26.07.1987 [PERSON] - [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] ». Виконавчим комітетом Білозерської міської ради 29.05.2002 видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва квартира на праві приватної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Білозерська міська військова адміністрації Покровського району Донецької області надала відповідь №02-04/224 від 28.01.2026 на заяву [PERSON] -Діонізіївни про внесення змін до Свідоцтва про право власності від 29.05.2002 на квартиру. Зазначила, що Білозерська міська рада не має повноважень внести зміни в цей документ, та порадила звернутись до суду. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Встановлення цього факту, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить їй в подальшому розпоряджатись належним їй майном. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявником надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, а заінтересованою особою не спростовано доводи, викладені у заяві. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви. Наявність помилок по батькові заявника не може обмежувати останню в реалізації її прав. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Outcome: approved