Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-23 00:00:00

До Диканського районного суду Полтавської області за підсудністю з Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом ТОВ ФК "ЕЙС про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за договором № 139828 від 09.05.2024 у розмірі 14 361,04 грн, в якому також просить стягнути з відповідачки судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 09.05.2024 між ТОВ ФК "Кредіплюс та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 139828, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 13334,00 грн. у наступному порядку: 10000,5 грн. перераховується на картку позичальника, 3333,5 грн. погашення заборгованості позичальника за комісією за надання кредиту, що нараховується та підлягає оплаті одноразово в день укладення договору. Строк кредитування складає 84 дні, з 09.05.2024 по 01.08.2024, зі сплатою фіксованих процентів за ставкою 390,00% річних. Також договором передбачена комісія за управління та обслуговування кредиту. Знижений тариф комісії складає 1 грн, а у випадку якщо позичальник не виконує зобов`язання за договором, то до нього застосовується стандартний тариф комісії у розмірі 100 грн. Відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальній сумі 14361,04 грн., які складаються з 10025,72 грн. за основним боргом, 4034,32 грн. за відсотками та 301,00 грн. за комісією. 10.10.2024 між ТОВ ФК "Кредіплюс та ТОВ ФК "ЕЙС укладено договір факторингу №10102024, відповідності до якого позивач набув права грошової вимоги, зокрема до відповідачки. 05.09.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Останній ухвала про відкриття провадження та судові повістки надсилались за зареєстрованою адресою її проживання, однак конверти з вказаними документами повернулися до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того, про розгляд справи [PERSON] повідомлена згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений їй строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подала. Враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, та неподання нею у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09.05.2024 між ТОВ ФК "Кредіплюс та [PERSON] в електронній формі укладено договір про споживчий кредит № 139828. Згідно договору відповідачка отримала кредит у розмірі 13334,00 грн. у наступному порядку: - 10000,50 грн. перераховується на номер рахунку/картки позичальника № [NUMBER] ; - 3333,50 грн. шляхом погашення заборгованості за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини договору. Загальний строк кредитування становить 84 дні, з 09.05.2024 по 01.08.2024. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390 % річних, тип процентної ставки фіксована. Пунктом 2.4 передбачена комісія за управління та обслуговування кредиту, знижений тариф якої складає 1 грн, стандартний тариф - 100 грн. Пунктом 2.5 передбачена комісія за надання кредиту у розмірі 3333,50 грн., яка нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за рахунок кредиту. Відповідно до п. 2.7.1 денна процентна ставка складає 0,9951% (а.с. 23-26). Також судом встановлено, що відповідачкою в електронній формі підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 33-34). Відповідно до інформації, наданої АТ "Ощадбанк", на платіжну картку, емітовану на ім`я відповідачки [PERSON] 11.05.2024 зараховано кошти у сумі у сумі 10000,50 грн. Відповідно до картки обліку виконання договору № 139828, складеної ТОВ «ФК «Кредіплюс», заборгованість відповідачки [PERSON] за договором становить 14361,04 грн., яка складається 10025,72 грн. за тілом кредиту, 4034,32 грн. за процентами, 301,00 грн. за комісією (а.с. 51). 10.10.2024 між ТОВ ФК "Кредіплюс та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу № 10102024 відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ЕЙС" отримало права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрах прав вимоги (а.с. 54-58). Відповідно до витягу з Додатку №1 до вищевказаного договору факторингу - Реєстру прав вимог №2 від 06.11.2024 ТОВ ФК ЕЙС набуло право грошової вимоги за кредитним договором №139828 до відповідачки [PERSON] у загальній сумі 14361,04 грн., з яких 10025,72 грн. за основним боргом, 4034,32 грн. за відсотками та 301,00 грн. за комісією (а.с. 59). Відповідно до 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика) цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон). Згідно зі ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачкою [PERSON] було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачкою допущено порушення зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Отже, враховуючи ті обставини, що в порушення умов договору №139828 відповідачка [PERSON] фактично отримані та використані кошти на погашення іншого кредитного договору у добровільному порядку не повернула, чим порушила права кредитора, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основним боргом у сумі 10025,72 грн., процентів за користування грошовими коштами за договором у розмірі 4034,32 грн. знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості по платі комісії за управління та обслуговування кредиту у сумі 301,00 грн., суд зазначає наступне. Законодавством, яким регулюється діяльність на ринку фінансових послуг за надання споживчого кредиту, зокрема ЗУ "Про споживче кредитування", передбачається надання платних та безоплатних супутніх послуг кредитодавця для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що сторони не погодили у кредитному договорі перелік додаткових та супутніх послуг кредитотавця, які пов`язані з управлінням та обслуговуванням кредиту, у зв`язку з чим не можливо дійти висновку про законність нарахування вказаної суми. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. В той же час, вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. не відповідає критерію розумності, не є співмірною з ціною позову, виконаним об`ємом та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 2000 грн., що відповідатиме критерію співмірності та справедливості таких витрат. Такі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (справа Схід/Захід Альянс Лімітед проти України, заява № 19336/04). Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відсоток задоволеності позовних вимог складає 97,90 %, тому до стягнення з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 2371,53 (2422,4 грн * 97,90 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial